Провадження № 1-кп/537/176/2026 
Справа № 537/1207/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2026 місто Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025175530000257 від 14.11.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комінтернівське Комінтернівського району Одеської обл., із середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , має статус «Учасник бойових дій», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (надалі за текстом – КК України), 

після закінчення судового розгляду ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. ОСОБА_4 03 вересня 2025 року, перебуваючи в районі населеного пункту Юнаківка, Сумського району, Сумської області, через додаток «Facebook» на каналі під назвою «Autohelp», отримав повідомлення про виготовлення та продаж посвідчення водія без проходження відповідних іспитів.

В той же момент ОСОБА_4 , перебуваючи в районі населеного пункту Юнаківка, Сумського району, Сумської області, 03.09.2025, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої слідством особи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 . При цьому, ОСОБА_4 через мережу Інтернет надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та повідомив свої персональні дані.

Після чого ОСОБА_4 отримав поштою від невстановленої особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке містить фотозображення та анкетні дані ОСОБА_4 , з дозволом керування транспортними засобами на всі категорії водіння, видане 03.09.2025 територіальним сервісним центром 8042, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу. Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-25/25296-ДД від 24.11.2025, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 24-3054. 2025 р. 1 кв.», заповнений на ім?я « ОСОБА_4 », не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу (тобто є підробленим).

2. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право, з метою використання його, вчинене групою осіб за попередньою змовою.

3. У подальшому, 14.11.2025 о 02:55 год. за адресою: місто Кременчук, проспект Свободи 9, ОСОБА_4 через порушення комендантської години, був зупинений на автомобілі ВАЗ коричневого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , працівниками патрульної поліції БПП м. Кременчук. 

Після цього ОСОБА_4 , діючи з метою реалізації свого протиправного умислу на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я « ОСОБА_4 », на законну вимогу поліцейських пред`явив дане посвідчення працівникам патрульної поліції БПП м. Кременчук, достеменно знаючи, що даний документ є підробленим, тим самим використав завідомо підроблений документ, що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/117-25/25296-ДД від 24.11.2025 року.

4. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

5. Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що він дійсно надав свої анкетні дані та фотокартку для виготовлення підробленого посвідчення водія, здійснив оплату за їх виготовлення та в подальшому використовував завідомо підроблене посвідчення водія за викладених у обвинувальному акті обставин.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, зазначив, що більше подібного не вчинить.

ІІІ. Оцінка суду. 

6. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (надалі – КПК України) суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

7. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним (див. п. 1-4).

8. Враховуючи показання обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд визнає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3, 4 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право, з метою використання його, вчинене групою осіб за попередньою змовою та використання завідомо підробленого документа.

9. Вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі.

ІV. Призначення покарання.

10. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

11. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено. 

12. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, гуманності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги те, що санкції ч. 3, 4 ст. 358 КК України передбачають альтернативні види покарань, та відповідно до статті 65 КК України враховує:

- класифікацію кримінального правопорушення і те, що згідно із ст. 12 КК України інкриміновані діяння відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину;

- особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, характеристику за місцем проходження служби;

- наявність постійного місця проживання та проходження військової служби в зоні виконання бойових і спеціальних завдань;

- наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують таке;

-те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

13. Зважаючи на зазначене вище суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, зокрема, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

14. Однак, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

15. Суд, окрім наведених вище мотивів, в даному конкретному випадку враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також мету покарання, яка у відповідності до приписів ч. 2 ст. 50 КК України полягає не тільки в карі, а й у виправленні засуджених та запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

16. В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, що зводиться до необхідності, в даній конкретній ситуації, застосування до обвинуваченого саме такого виду покарання та можливості застосування ст. 75 КК України в правовідносинах, що розглядаються.

17. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

18. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, на нього необхідно покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

19. Підстав для обрання більш м`якого або тяжкого покарання суд не вбачає. 

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

20. Цивільний позов по справі не заявлявся.

21. Рішення про речові докази та скасування арешту, накладеного на майно, необхідно прийняти відповідно до ст. 100, 174 КПК України.

22. Процесуальні витрати по справі у виді витрат на залучення експерта підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

23. Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає необхідності його обрання на стадії ухвалення вироку.

З цих підстав, керуючись ст. 368, 370-371, 373-374, 376, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

1.  ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання, зокрема, за ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На підставі ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

2. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

3. Відповідно до вимог ст. 76 Кримінального кодексу України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: 

- періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації; 

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання або роботи.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 31.03.2026. 

5. Речовий доказ: лазерний компакт диск DVD-R 4,7 GB в паперовому конверті – залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: бланк посвідчення водія НОМЕР_2 , свідоцтво та довідку на ім`я « ОСОБА_4 » – залишити в матеріалах кримінального провадження.

Накладений Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 17.11.2025 арешт на зазначені вище речові докази – скасувати.

6. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 228,50 грн (дві тисячі двісті двадцять вісім гривень 50 копійок) процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення 

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя           ОСОБА_5