04.12.2025 Справа № 756/17675/25

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/17675/25
3/756/5706/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.12.2025 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , 
за статтями 1224 та 124 КУпАП, 
за участю особи, стосовно якої складено протокол, -   ОСОБА_1 , 
в с т а н о в и в:
30.10.2025 до провадження судді Оболонського районного суду міста Києва Касьян А.В. надійшла вказана справа.
Зі змісту протоколу серії ЕПР1 №483879 від 15.10.2025 вбачається, що «22.08.2025 о 10:25 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки CHEVROLET LACETTI (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. С.Бандери (виїзд на Північний міст) у місті Києві, під час зміни напрямку руху та перестроювання не надав дорогу транспортному засобу марки MITSUBISHI LANCER (д.н.з. НОМЕР_2 ), що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги пунктів 10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП». 
У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб та дорожня інфраструктура отримали механічні пошкодження.
Крім того, 22.08.2025 о 10:25 на просп. С.Бандери (виїзд на Північний міст) у місті Києві водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки CHEVROLET LACETTI (д.н.з. НОМЕР_1 ), будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 1224 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що того дня він дійсно здійснював рух на належному йому транспортному засобі у місці, про яке зазначено в протоколі. Під час руху правил дорожнього руху він не порушував, про те, що ймовірно сталася дорожньо-транспортна пригода він зрозумів лише після того, як з`їхав з мосту, оскільки помітив, що складене дзеркало бокового виду. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 цього Кодексу).
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.
У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; у пункті 26 - на те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність, яка настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Разом із тим, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
На підтвердження винуватості водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суду надані наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №483879 від 15.10.2025 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; - схема місця ДТП від 22.08.2025; - письмові пояснення водія транспортного засобу марки MITSUBISHI LANCER (д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_3 від 22.08.2025 про те, що він рухався по просп. С.Бандери в бік просп. Володимира Івасюка у місті Києві та був підрізаний іншим транспортним засобом, який покинув місце зіткнення;
- рапорт поліцейського роти №1 батальйону №3 полку № 1 УПП в м.Києві ДПП А.Бондаря від 22.08.2025;
- оптичний диск, на якому міститься відеозапис моменту дорожньо-транспортної пригоди.
Водночас, відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».
У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій автомобіля марки CHEVROLET LACETTI (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху.
Відповідно до пункту 10.1. Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху..
Відповідно до пункту 10.3. у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч..
Разом із тим, з дослідженого безпосередньо в судовому засіданні відеозапису з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що транспортний засіб марки CHEVROLET LACETTI, надавши дорогу тролейбусу, виїхав на просп. С.Бандери в сторону Північного мосту та одразу за тролейбусом здійснив виїзд на крайню праву смугу руху. Після цього, відповідно до нанесеної на дорозі розмітки, здійснив перелаштування у другу смугу руху справа. Тоді ж водій транспортного засобу марки MITSUBISHI LANCER в момент, коли транспортний засіб CHEVROLET LACETTI вже повністю зайняв другу смугу для руху справа та здійснював рух по цій смузі, здійснив раптовий маневр випередження та почав прижимати транспортний засіб CHEVROLET LACETTI, підрізаючи його з третьої смуги для руху справа і саме в цей момент відбулося зіткнення, після чого транспортний засіб CHEVROLET LACETTI продовжив рух прямо, а MITSUBISHI LANCER перлаштувався з третьої смуги руху справа у другу смугу для руху. 
Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, суд вважає, що патрульними поліцейськими не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив вимоги пун пунктів 10.1 та 10.3. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
До такого висновку суд приходить з огляду на дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в момент, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано у схемі місця ДТП, а також з огляду на долучений відеозапис, на якому чітко зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди. 
Вказані докази дають підстави стверджувати про наявність сумнівів у достовірності даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
З огляду на те, що суду не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів, які у своїй сукупності свідчили б про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усупереч вимог Правил дорожнього руху, під час зміни напрямку руху та перестроювання не надав дорогу транспортному засобу марки MITSUBISHI LANCER (д.н.з. НОМЕР_2 ), що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення, що підлягає обов`язковому встановленню в такій категорії справ про адміністративне правопорушення, в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи, котра притягається до відповідальності, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.
Що стосується обставин, викладених у протоколі серії ЕПР1 №483900, відповідно до якого ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 1224 КУпАП, то відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.
Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення 22.08.2025, тобто строк накладення адміністративного стягнення 3 місяці закінчився, а тому розпочате провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 7, 245, 247, 251-252, 255, 280, 283-285 КУпАП, суд -
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2025 серії ЕПР1 №483879 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ст. 1224 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя          А.В. Касьян