Справа № 560/1138/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

01 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить: 
- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.10.2025 № 155350025302 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : період навчання з 01.09.1982 року по 02.11.1983 року; період проходження військової служби з 15.11.1983 року по 04.06.1990 року; періоди роботи з 01.11.1990 року по 30.04.1996 року, з 01.08.1998 року по 15.05.2001 року, з 01.03.2002 року по 31.12.2003 року та з 04.01.2016 року по листопад 2020 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області йому відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Позивач вважає це рішення протиправним, оскільки його страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці та додатковою інформацією.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву. В якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що 23.10.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №155350025302 від 31.10.2025 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV. Страховий стаж згідно поданих документів та даних персоніфікованого обліку складає 25 років 8 місяців 3 дні (за необхідних 32), що недостатньо для призначення пенсії за віком.
У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.
Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Також Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подано клопотання про залучення співвідповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 
Щодо цього клопотання суд зазначає та враховує наступне.
За змістом статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначення пенсії за віком та зобов`язання цього органу повторно розглянути заяву позивача.
Оскільки спір стосується виключно дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області не є учасником спірних правовідносин, підстав для його залучення як співвідповідача немає, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, у якій просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. 
Також позивачем подано клопотання про витребування доказів. Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, оскільки не вбачає необхідності у їх витребуванні для повного та всебічного з`ясування обставин справи, з огляду на наявність у матеріалах справи достатніх та належних доказів для вирішення спору по суті.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.
Позивач 23.10.2025 звернувся до Головного управління в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.10.2025 року №155350025302 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.
За результатами розгляду поданих документів до страхового стажу не зараховано: 
- період навчання з 01.09.1982 по 02.11.1983, оскільки відсутня інформація про закінчення повного навчального періоду та присвоєння кваліфікації.
- період проходження військової служби з 15.11.1983 по 04.06.1990, оскільки в трудовій книжці не зазначено дату видачі військового квитка.
- період роботи з 01.11.1990 по 30.04.1996, з 01.08.1998 по 15.05.2001 та з 01.03.2002 по 31.12.2003, оскільки в трудовій книжці наявні виправлення в датах прийняття на роботу.
Страховий стаж особи складає 25 роки 8 місяці 3 днів.
Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1-2 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Згідно з ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Зі змісту наведеного слідує, що за загальним правилом для виникнення у осіб права на призначення пенсії за віком є наявність сукупності таких ознак: 1) досягнення встановленого законодавством пенсійного віку; 2) наявність встановленого законодавством страхового стажу.
Відтак, для призначення позивачу пенсії за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності: вік 60 років; страховий стаж не менше 32 років.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 4 вказаної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У свою чергу, відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05.11.1991 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно з статтею 62 Закону №1788 та частиною першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі також - Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.
Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за результатами розгляду поданих документів до страхового стажу не зараховано період роботи позивача з 01.11.1990 по 30.04.1996, з 01.08.1998 по 15.05.2001 та з 01.03.2002 по 31.12.2003, оскільки в трудовій книжці наявні виправлення в датах прийняття на роботу.
В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки чи іншої документації, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Періоди роботи позивача 01.11.1990 по 30.04.1996, з 01.08.1998 по 15.05.2001 та з 01.03.2002 по 31.12.2003 підтвердженні записами трудової книжки НОМЕР_1 . 
Отже, твердження відповідача про те, що періоди роботи з 01.11.1990 по 30.04.1996, з 01.08.1998 по 15.05.2001 та з 01.03.2002 по 31.12.2003 не підлягають зарахуванню у зв`язку з наявністю виправлень у датах прийняття на роботу в трудовій книжці, є безпідставними.
Щодо не зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1982 по 02.11.1983, оскільки відсутня інформація про закінчення повного навчального періоду та присвоєння кваліфікації, то суд зазначає таке.
Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком, регулювався постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (надалі також - Порядок № 590).
Підпунктом «і» частини 1 пункту 109 Порядку № 590 визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних і медичних училищах і таке інше), партійних школах, совпартшколах, школах профруху, на рабфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Частиною 2 пункту 109 Порядку № 590 передбачено, що при призначенні пенсій по старості періоди, вказані у підпункті «і», зараховуються до стажу за умови, якщо цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба у складі Збройних сил СРСР, або інша служба, вказана в підпункті «к».
Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.
Зазначеною Інструкцією визначено, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху.
Згідно трудової книжки НОМЕР_1 позивач в період з 25.08.1982 по 02.11.1983 проходив навчання в Одеському державному університет імені І. І. Мечникова на механіко-математичному факультеті денної форми навчання.
Також, вказаний період підтверджено архівною довідкою від 21.02.1991, про те, що ОСОБА_1 в період з вересня 1982 по листопад 1983 навчався у Одеському державному університет імені І. І. Мечникова на механіко-математичному факультеті денної форми навчання.
Судом встановлено, що позивача 02.11.1983 відраховано з університету у зв`язку з призовом до армії. З 15.11.1983 по 04.06.1990 проходив службу у Радянській армії. 
Отже, суд дійшов висновку, що період навчання позивача з 01.09.1982 по 02.11.1983 у Одеському державному університеті імені І. І. Мечникова за денною формою навчання підлягає зарахуванню до страхового стажу, оскільки він підтверджений належними доказами.
Щодо не зарахування періоду проходження військової служби з 15.11.1983 по 04.06.1990, оскільки в трудовій книжці не зазначено дату видачі військового квитка, суд враховує наступне.
За змістом статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Крім цього, згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Щодо твердження відповідача, що період з 15.11.1983 по 04.06.1990, в який позивач проходив службу в армії, не зарахований до стажу, оскільки в трудовій книжці не зазначено дату видачі військового квитка, суд зазначає, що запис у трудовій книжці позивача містить обов`язкову інформацію про дату призову (зарахування) – 15.11.1983 і дату звільнення зі служби – 04.06.1990.
Суд зазначає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Виправлення в документах не може бути підставою для виключення певного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право а призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Щодо позовних вимог про зарахування періоду роботи позивача з 04.01.2016 року по листопад 2020 року, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не відмовлялось у зарахуванні зазначеного періоду до страхового стажу, а відтак відсутній спір у цій частині.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.10.2025 №155350025302 слід визнати протиправними та скасувати.
Як наслідок, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу період навчання 01.09.1982 року по 02.11.1983 року; період проходження військової служби з 15.11.1983 року по 04.06.1990 року; періоди роботи з 01.11.1990 року по 30.04.1996 року, з 01.08.1998 року по 15.05.2001 року, з 01.03.2002 року по 31.12.2003 року.
Суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.10.2025 №155350025302 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання 01.09.1982 року по 02.11.1983 року; період проходження військової служби з 15.11.1983 року по 04.06.1990 року; періоди роботи з 01.11.1990 року по 30.04.1996 року, з 01.08.1998 року по 15.05.2001 року, з 01.03.2002 року по 31.12.2003 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.10.2025 про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		П.І. Салюк