ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2026 р. Справа№ 910/8818/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Пономаренка Є.Ю. 
Руденко М.А. 

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:
від позивача: Крячко О.В.;
від відповідача: Пронюк В.Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств "Укрнафтохімпроект" та Акціонерного товариства "Укртранснафта"
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 
у справі №910/8818/25 (суддя Алєєва І.В.)
за позовом Акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств "Укрнафтохімпроект"
до Акціонерного товариства "Укртранснафта"
про стягнення 1 064 848,05 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог), -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

Акціонерне товариство "Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств "Укрнафтохімпроект" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртранснафта" про стягнення 1 064 848, 05 грн (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог від 04.08.2025).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем передбаченого Договором підряду на виконання проектно-вишукувальних (проектних) робіт від 22.07.2021 № 22/365 обов`язку щодо вчасної оплати за виконані роботи.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 у справі №910/8818/25 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Укртранснафта" на користь Акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств "Укрнафтохімпроект" заборгованість у розмірі 957 603 грн 42 коп., пеню у розмірі 63 280 грн 54 коп., 3 % річних у розмірі 10 074 грн 51 коп., інфляційні втрати в розмірі 33 889 грн 58 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 12 778 грн 18 коп.
11.11.2025 від Акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств "Укрнафтохімпроект" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі в якій заявник просить стягнути 151 518,65 грн. витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі №910/8818/25 заяву Акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств "Укрнафтохімпроект" задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного Товариства "Укртранснафта" На Користь Акціонерного Товариства "Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств "Укрнафтохімпроект" витрати на правову допомогу в розмірі 75 000 грн. 
Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції, дослідивши надані докази щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, вказав, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств "Укрнафтохімпроект" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі №910/8818/25 в частині відмови в стягненні витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Укртранснафта" витрати на професійну правничу допомогу в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:
- суд не обґрунтував належним чином та з посиланням на фактичні обставини даної справи, чому він дійшов висновку про співмірність саме такої суми, а не тієї, що заявив позивач;
- представником позивача було складено три заяви по суті справи, три заяви процесуального характеру та забезпечено особисту явку представника до суду на чотири судові засідання, враховуючи відмову суду від задоволення клопотання про участь в режимі ВКЗ.
Також, не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Укртранснафта" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі №910/8818/25 та ухвалити нове, яким зменшити заявлені судові витрати на професійну правничу допомогу до 15 000,00 грн.
Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:
- сума, яка підлягає стягненню є явно завищеною та не співмірною зі складністю справи, оскільки вказана категорія справи є досить поширеною та не потребує додаткової трати часу адвоката на вивчення практики, її узагальнення та формування позиції по справі;
- витрачений представником АТ «Укрнафтохімпроект» не повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг скрізь призму критеріїв розумності, співмірності, встановлення їхньої дійсності та необхідності і є надмірним;
- визначений представником позивача розмір гонорару адвоката не відповідає критеріям дійсної необхідності його понесення та розумності.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/8818/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою суду від 18.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі №910/8818/25 та призначено справу до розгляду на 10.02.2026.
Ухвалою суду від 18.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртранснафта» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 для спільного розгляду з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі №910/8818/25.
Ухвалою суду від 26.01.2026 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

16.12.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому останній просив залишити її без задоволення.
16.12.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому останній просив залишити її без задоволення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ). 
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України). 
Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, актів наданих послуг тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу були подані 14.10.2025 та 11.11.2025, тобто у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. 
На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано Договір про надання адвокатом правової допомоги від 01.07.2021 року, укладений між Позивачем та адвокатом Крячком Олегом Володимировичем.
Відповідно до Додатку № 60 від 07.07.2025 до Договору Клієнт доручає, а Адвокат приймає та зобов`язується виконати наступне завдання: складання і підписання процесуальних документів, представництво в судах усіх інстанцій в порядку господарського судочинства за позовом до Акціонерного товариства "Укртранснафта" щодо стягнення вартості робіт за 4-м етапом "Розробка робочої документації" відповідно до договору підряду від 22 липня 2021 року № 22/365 на виконання проектно-вишукувальних (проектних) робіт.
Пунктами 2-4 Додатку № 60 були узгоджені наступні правила розрахунку та оплати гонорару за виконання Адвокатом даного завдання: 
2. Адвокат надає правову допомогу Клієнтові на оплатній основі. Гонорар Адвоката розраховується в наступному порядку: 
- збір необхідної інформації (доказів) та вивчення судової практики з метою формування правової позиції по справі - 5000,00 грн.; - складання позовної заяви, апеляційної або касаційної скарги, відзиву на апеляційну чи касаційну скаргу - 12000,00 грн. за один документ; 
- складання інших заяв по суті справи (про зміну позову, відповіді на відзив, заперечень, додаткових пояснень тощо) - 8000,00 грн. за один документ; 
- складення заяв, клопотань тощо процесуального характеру (окрім клопотань про ознайомлення з матеріалами справи, про відкладення справи та про участь в режимі відеоконференції), в т.ч. заяви про додаткове рішення, апеляційних чи касаційних скарг на додаткове рішення - 2000,00 грн. за один документ;
- участь в судовому засіданні: особисто із явкою до суду, територіально розташованого в місті Київ - 5000,00 грн за одне судове засідання; дистанційно із застосуванням технічних засобів - 1500,00 грн. за одне судове засідання. Якщо судове засідання було призначено і Адвокат з`явився в відповідний час та місце для прийняття в ньому участі, для виникнення права на отримання оплати не має значення, чи воно відбулось; 
- гонорар успіху - у разі задоволення судом майнових позовних вимог додатково 8 (вісім) відсотків від суми, яку стягнуто судом.
3. Клієнт сплачує Адвокату аванс в розмірі 30000,00 грн. впродовж 5 днів з моменту підписання даного Додатку. Сума отриманого авансу враховується сторонами при проведенні розрахунку. 
4. В суму гонорару за Договором необхідні для досягнення результату витрати (судовий збір, державне мито, авансування або оплата по факту відряджень, в т.ч. транспортних витрат та витрат на проживання, оплата судових або поштових витрат тощо) не входять та сплачуються Клієнтом окремо. Питання про оплату Клієнтом таких витрат вирішуються сторонами при виникненні такої необхідності. У разі неоплати таких витрат, якщо без цього досягнути мети неможливо, Адвокат повідомляє про це Клієнтові і в разі відмови оплатити витрати звільняється від обов`язку досягти відповідного результату або здійснити певну дію. При визначенні розміру гонорару були враховані рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджені рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018 року та уточнені в наступному.
Згідно актів №№ 60-1 - 60-8 вартість правової допомоги складає 151 518,65 грн. (з яких 87 187,84 грн гонорару успіху та 29 330,81 грн транспортних витрат).
Доводи відповідача щодо необґрунтованості в частині стягнення 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за участь адвоката у судовому засіданні, з урахуванням того, що загальна тривалість всіх засідань у суді першої інстанції складала 1 годину, колегія суддів відхиляє, оскільки як неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах (від 18.05.2022 у справі № 910/4268/21, від 26.10.2022 у справі № 910/4277/21, від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20) участь у судовому засіданні є не формальною присутністю в ньому, а підготовкою адвоката до цього засідання, витраченим часом на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікуванням та безпосередньою участю в судовому засіданні.
Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.
З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
А тому доводи відповідача в цій частині колегія суддів відхиляє.
Досліджуючи заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в контексті критеріїв, визначених ст. 126 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" на суму 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Тому не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи не тільки те, чи були вони фактично понесені, але і оцінювати їх необхідність та неминучість.
Зазначені висновки узгоджуються із висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18, від 04.06.2019 та додатковій постанові від 12.09.2019 у справі № 9901/350/18, а також у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.
Суд першої інстанції, оцінюючи фактичні витрати з урахуванням всіх аспектів і складності справи, дійшов до вірного висновку, що витрати на правничу допомогу, які позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача у розмірі 151 518,65 грн, не є співмірними із обсягом наданих послуг по збору необхідної інформації з метою формування правової позиції, формування позовної заяви та складанням процесуальних клопотань, не потребували складного аналізу правових норм і судової практики, а також не призвели до проведення значних розрахунків. Колегія суддів також враховує, що їх розмір є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на їх надання, та не відповідає критерію розумної необхідності.
Крім того, до витрат на професійну правничу допомогу позивачем були включені витрати на складення заяви про ухвалення додаткового рішення, які, згідно позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 31.08.2022 у справі № 914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі № 911/3076/21, від 06.09.2023 у справі №914/131/22, від 30.08.2023 у справі № 911/3586/21, від 25.07.2023 у справі №914/4092/21, від 07.02.2023 у справі № 922/4022/20, від 23.08.2022 у справі №909/328/18, від 05.07.2022 у справі № 910/10507/21 не підлягають відшкодуванню, оскільки така заява, відповідно до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, фактично є заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги. Тобто, це витрати, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги.
Колегія суддів також враховує, що судова практика у даних спорах є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню спірні правовідносини не передбачають. 
А тому, з викладених вище обставин суд першої інстанції вірно вказав, що заявлена до покладення на відповідача вартість витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою, тобто такою, що не відповідає критерію розумного розміру судових витрат, що спростовує доводи позивача у поданій апеляційній скарзі.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).
Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
А тому, з огляду на предмет позову та підстави позовних вимог, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги, що запропонований позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу у суді першої інстанції у даному випадку не повністю відповідає критеріям обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розумінні приписів ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, а також керуючись принципом розумності судових витрат, з урахуванням усіх встановлених вище обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про покладення на відповідача лише 75 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс під час розгляду справи у суді першої інстанції.
В апеляційній скарзі відповідач взагалі не обґрунтував неспівмірності заявлених до стягнення із нього витрат на професійну правничу допомогу у сумі 75 000,00 грн, не навів доказів необґрунтованості визначеного судом розміру витрат.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі № 910/8818/25 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів та вимог апеляційних скарг не вбачається.
Керуючись ст.ст. 74, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств "Укрнафтохімпроект" та Акціонерного товариства "Укртранснафта" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі № 910/8818/25 залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 у справі № 910/8818/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/8818/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повна постанова складена 16.02.2026

Головуючий суддя М.А. Барсук 

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко