Справа № 740/7243/25 
Провадження № 2/740/661/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

10 березня 2026 року      місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: 
головуючої судді Роздайбіди О.В., 
при секретарі Дьоміній Н.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» (надалі – ТОВ «Ізі Кредит») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
19.12.2025 ТОВ «Ізі Кредит» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 18.02.2025 між ТОВ «Ізі Кредит» та ОСОБА_1 на підставі заяви останньої укладено кредитний договір № 390403, відповідно до умов якого ТОВ «Ізі Кредит» надало відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн на строк 6 періодів по 14 днів, та враховуючи, що на час укладення вказаного договору у відповідача вже була наявна заборгованість за попереднім активним кредитом в розмірі 2576,24 грн, сторони узгодили (додаткова угода № 1), що сума в розмірі 2576,24 грн автоматично спрямовується на погашення вже існуючої заборгованості. Фактично отримана позичальником сума кредиту за договором № 390403 склала 3423,76 грн. 
ТОВ «Ізі Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, із урахування сплачених відповідачем сум на погашення кредиту, у розмірі 7770,00 грн, з яких: 5612,30 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2157,70 грн – заборгованість за процентами.
На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ізі Кредит» заборгованість за кредитним договором № 390403 від 18.02.2025 у розмірі 7700,00 грн, а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 грудня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду клопотання, в якому просив провести розгляд даної справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Про час та дату була повідомлена завчасно та належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подала.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. 
Судом установлено, що 18.02.2025 між ТОВ «Ізі Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 390403, відповідно до умов якого ТОВ «Ізі Кредит» надало відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн, строком на шість періодів, кожен з яких визначається як 14 календарних днів. Денна процентна ставка становить 0,64% (а.с. 8-12).
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 390403 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора t5bt6mpp.
За цим договором кредитодавець зобов`язувався надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти. Надання кредиту здійснювалося шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, за реквізитами електронного платіжного засобу позичальника № НОМЕР_1 .
Сторонами погоджено графік платежів, який містить інформацію про дату платежу, річні відсотки за користування кредитом, процентну ставку за користування кредитом, а також містить визначення сукупної вартості кредиту для споживача (а.с. 13).
18 лютого 2025 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 390403 (а.с. 14).
Згідно з додатковою угодою № 1 від 18.02.2025 сторони домовились, що кредит надається на особисті потреби позичальника, сума у розмірі 2576,24 спрямовується на погашення заборгованості за кредитним договором № 390403 від 18.02.2025, фактично отримана позичальником сума грошових коштів складає 3423,76 грн.
Отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 3423,76 грн підтверджується бухгалтерською довідкою від 09 грудня 2025 року вих. № 18344 (а.с. 15).
Між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідно до ст.ст. 526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом ч.1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідачка в порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим в неї перед позивачем виникла заборгованість, загальний розмір якої по вказаному договору станом на 11.12.2025 становить 7770,00 грн, з яких: 5612,30 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2157,70 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом, що підтверджується деталізацією нарахувань та обліку платежів за кредитним договором № 390403 (а.с.16). 
Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач до суду відзив не подала, не заперечувала факт укладання кредитного договору, отримання кредиту, не спростовувала розміру боргу, не подала своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідач не довела відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростувала підстав позову.
Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7700,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 207, 610, 627-629, 638, 525, 526, 536, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» заборгованість за кредитним договором № 390403 від 18 лютого 2025 року у розмірі 7700 (сім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит», код ЄДРПОУ 36183990, адреса: 04219, м. Київ, вул. Оболонська набережна, буд. 7, корпус 2, офіс 9.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Роздайбіда