ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження 

11 березня 2026 року   м. Чернівці 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26.01.2026 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього,

У С Т А Н О В И В :

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 січня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.2 КУпАП та нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень без конфіскації та знарядь і засобів вчинення правопорушення. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп. судового збору.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, ОСОБА_1 17.12.2025 року о 14.25 год. був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» на відстані 35000 м до лінії державного кордону України на напрямку 772 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в адміністративних межах Кам`янецької ОТГ, Чернівецького району, Чернівецької області, в складі групи осіб за спробу незаконного перетину державного кордону з України, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим своїми діями порушив ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».
На вказану постанову суду ОСОБА_1 05.03.2026 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови. 
Вказував, що копію постанови Сторожинецького районного суду від 26.01.2026 року він отримав 02.02.2026, а тому він не мав можливості підготувати та подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови він пропустив з поважних причин. 
Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з 
ЄУНСС 723/88/26 НП 33/822/106/26 головуючий у1 інстанції Дедик Н.П.
наступних підстав. 
Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, законним представником, захисником, потерпілим його представником, а також 
прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. 
При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за участю ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України.
При оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було проінформовано про розгляд справи в Сторожинецькому районному суді (а.с.3).
Судом першої інстанції приймались необхідні заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про розгляд справи (а.с. 13).
В клопотанні від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 просив розглянути матеріали справи щодо нього без його участі, з матеріалами справи ознайомлений, свою вину визнає повністю, зауважень не має (а.с.6). 
Із заяви, поданої ОСОБА_1 від 12.01.2026 р. вбачається, що останній вказує про неможливість прибути в судове засідання 26.01.2026 р. о 10.45 год., оскільки перебуває на роботі та просив суд відкласти розгляд справи або розглянути справу без його участі (а.с.14).
З оскаржуваної постанови вбачається, що вона була ухвалена Сторожинецьким районним судом Чернівецької області 26 січня 2026 року і строк на її оскарження закінчився 05 лютого 2026 року. 
Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 02.02.2026 року, про що є відмітка в матеріалах справи (а.с.18) та вказане підтверджує і сам апелянт, тобто, до закінчення строку, передбаченого на апеляційне оскарження постанови суду. 
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Однак, норми КУпАП не пов`язують строк оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення з часом одержання її копії, у зв`язку з чим посилання на цю обставину, як на підставу для поновлення строку на оскарження постанови, не ґрунтується на законі.
Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 , який був обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також про час і місце розгляду справи щодо нього, мав можливість повною мірою реалізувати своє право бути присутнім в суді першої інстанції, в тому числі в режимі відеоконференції, а також мав можливість на оскарження судового рішення, однак у встановлений законом строк не скористався своїм правом.
Враховуючи вищевказане та відсутність підстав, якими б обґрунтовувались поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на її оскарження.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,- 

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на оскарження постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 січня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.2 КУпАП та повернути апелянту подану ним апеляційну скаргу. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя      В.Ф.Кифлюк  
Копія. Згідно з оригіналом: суддя