Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
24 квітня 2026 року справа № 520/30152/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00034039) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у здійсненні нарахування і виплати допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року).
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України здійснити нарахування і виплату допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року).
- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у здійсненні виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, із врахуванням раніше проведених виплат.
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України здійснити виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, із врахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії відповідача щодо відмови у здійсненні нарахування і виплати допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року) є протиправними та такими, що порушують права позивача на грошове забезпечення. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, місто Харків у період з 24.02.2022 по 15.09.2022 належало до території активних бойових дій, а з 15.09.2022 по теперішній час є територією можливих бойових дій, розгляд справи було відтерміновано.
Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді у відпустці та на лікарняному. 
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
08.12.2025 від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що оскільки індексація грошового забезпечення не має постійного характеру, не відноситься до одноразових виплат, то вона не входить до структури грошового забезпечення та не відноситься до складу місячного грошового забезпечення, а тому не може бути включена при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 року, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні. 
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив наступні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 , проходив військову служба в Державній прикордонній служби. України з 21.07.1998 року по 15.03.2024 року. 
15 березня 2024 року наказом Адміністрації Держнрикордонслужби № 430-ОС був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас за підпунктом “г” пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону “Про військовий обов`язок і військову службу” (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я)).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 року по справі № 520/11546/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. 
Зокрема, зобов`язано Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату з 29.01.2020 по 20.05.2023 року грошового забезпечення, допомог на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, із у рахуванням проведених виплат; зобов`язано Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум; зобов`язано Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити ОСОБА_1 нарахування і виплату індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по березень 2024 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березень 2018 року, виходячи з розміру індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року; зобов`язано Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату допомоги для оздоровлення за 2016 та 2017 роки із місячного грошового забезпечення, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови № 889.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення ХОАС від 17.09.2024 залишено без змін.
Відповідно до Довідки-розрахунку Адміністрації Державної прикордонної служби України, на виконання рішення суду від 17.09.2024 року по справі № 520/11546/24, щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по березень 2024 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березень 2018 року, виходячи з розміру індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, позивачу було нараховано 323506,39 грн. 
Відповідно до зазначеної вище Довідки-розрахунку, розмір індексації-різниці склав 4463,15 грн.
10.10.2025 року відповідачем було виплачено позивачу вказану індексацію грошового забезпечення у сумі 307331,07 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 7229 від 09.10.2025 року, копія якої міститься в матеріалах справи. 
Також судом встановлено, що 23.10.2025 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив зокрема нарахувати та виплати грошові допомоги для оздоровлення та матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсацію за невикористані відпустки та одноразову грошову допомогу при звільненні із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюється їх розміри, суми індексації у розмірі 4463,15 грн (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року).
Також позивач просив виплати здійснити із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, із врахуванням раніше проведених виплат.
Відповідач листом від 06.11.2025 року № 09/Р-12186/22529 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та доплаті вказаних грошових допомог зазначивши, що грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2018 - 2024 роки, компенсації за невикористані відпустки та одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 були виплачені відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пунктів 6, 7 розділу IV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306.
Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне. 
Спірним у надій справі є питання саме включення до складу одноразових видів грошового забезпечення, а саме: допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, включення грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України №1282-XII від 03 липня 1991 року "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-XII).
Статтею 1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до пункту другого Порядку№1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.
Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а.
Суд зазначає, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, не врахував індексацію у належному розмірі.
При цьому суд вважає безпідставними посилання відповідачів на те, що індексація не входить до складу місячного грошового забезпечення, тому не враховується до розрахунку одноразових видів грошового забезпечення.
Суд звертає увагу на те, що спірним питанням в цій справі є дії відповідачів щодо розрахунку та виплати позивачу таких виплат без урахування, зокрема, індексації.
Тобто дослідженню підлягають обставини включення сум індексації до розрахунку таких виплат, а не включення цих виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця та їх індексації.
Така ж правова позиція викладена у рішенні Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №820/3423/18 від 21 грудня 2021 року.
Враховуючи, що розрахунок таких виплат було проведено відповідачами без включення сум індексації до розрахунку таких виплат, то суд доходить висновку, що дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у здійсненні нарахування і виплати допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року) є протиправними та такими, що порушують права позивача. 
А отже задля належного захисту прав позивача відповідача слід зобов`язати здійснити нарахування і виплату допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року).
Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дій Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у здійсненні виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, із врахуванням раніше проведених виплат та зобов`язання Адміністрацію Державної прикордонної служби України здійснити виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, із врахуванням раніше проведених виплат, суд зазначає наступне.
Положеннями п.2 Порядку №44 передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Згідно із п. 3 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Згідно із п. 5 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
З аналізу вказаних пунктів 2 - 3 Порядку № 44 слід дійти висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже з урахуванням наведеного нарахування та виплата позивачу вказаних сум має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Відтак, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплати грошового забезпечення з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 є законною та підлягають задоволенню.
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. 
Витрати зі сплати судового збору не підлягають розподілу, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" як ветеран війни – учасник бойових дій. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00034039) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити в повному обсязі. 
Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні нарахування і виплати допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року).
Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00034039) здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року).
Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні виплати допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, із врахуванням раніше проведених виплат.
Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00034039) здійснити виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) допомог для оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2024 роки, а також компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, із включенням до складу грошового забезпечення (як розрахункової величини), з якого обчислюються їх розміри, належної суми індексації у розмірі 4463,15 грн. (розрахованої, як різниця між сумою індексації, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, та розміром підвищення доходу у березні 2018 року) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, із врахуванням раніше проведених виплат.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено та підписано – 24.04.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці та з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Супрун Ю.О.