ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/20605/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Рянська В.В.) в адміністративній справі №160/20605/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи за Списком № 1 з 19.08.2002 до 26.08.2002, з 27.08.2002 до 18.10.2002, з 20.10.2003 до 16.12.2003, з 18.10.2004 до 22.11.2004, з 28.04.2006 до 02.05.2006, з 09.11.2006 до 12.11.2006, з 13.05.2009 до 13.06.2009, з 20.07.2010 до 25.08.2010;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за Списком № 1 з 19.08.2002 до 26.08.2002, з 27.08.2002 до 18.10.2002, з 20.10.2003 до 16.12.2003, з 18.10.2004 до 22.11.2004, з 28.04.2006 до 02.05.2006, з 09.11.2006 до 12.11.2006, з 13.05.2009 до 13.06.2009, з 20.07.2010 до 25.08.2010;
зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за Списком № 1 з 31.12.2004 до 19.07.2010 за професією гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, з 05.10.2010 до 04.05.2017 за професією прохідник підземний з повним робочим днем у шахті у розмірі за кожний рік роботи за один рік три місяці;
провести відповідний перерахунок пенсії з дати призначення пенсії ОСОБА_1 23.05.2024. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, з 23.05.2024 йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. До пільгового стажу за Списком № 1 протиправно не зараховано періоди з 19.08.2002 до 26.08.2002, з 27.08.2002 до 18.10.2002, з 20.10.2003 до 16.12.2003, з 18.10.2004 до 22.11.2004, з 28.04.2006 до 02.05.2006, з 09.11.2006 до 12.11.2006, з 13.05.2009 до 13.06.2009, з 20.07.2010 до 25.08.2010. Внаслідок незарахування вказаних періодів до пільгового стажу порушено право позивача на отримання пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати. Крім того, періоди роботи з 31.12.2004 до 19.07.2010 за професією гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, з 05.10.2010 до 04.05.2017 за професією прохідник підземний з повним робочим днем у шахті не зараховано відповідачем з розрахунку 1 рік 3 місяці роботи за кожний повний рік роботи відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8. Внаслідок оскаржуваних дій відповідача порушено право позивача на отримання пенсії в належному розмірі.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періодів: 27.08.2002-18.10.2002, 20.10.2003-11.11.2003, 18.10.2004-22.11.2004, 28.04.2006-02.05.2006, 20.07.2010-25.08.2010.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди: 27.08.2002-18.10.2002, 20.10.2003-11.11.2003, 18.10.2004-22.11.2004, 28.04.2006-02.05.2006, 20.07.2010-25.08.2010, та з урахуванням зазначених періодів провести з 14.05.2024 перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено та здійснено розподіл судових витрат у справі.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі пенсійний орган зазначає про правомірність незарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періодів роботи з 19.08.2002 до 26.08.2002, оскільки спусків в шахту не було, відповідно до довідки Філія «УКК» ПрАТ «Павлоградвугілля» від 18.03.2024 № 1029 навчання розпочате з 27.08.2002 та завершено 18.10.2002; з 28.04.2006 по 02.05.2006 - перерва між атестацією робочих місць відповідно до наказу від 27.04.2001 № 655 та від 03.05.2006 № 951; з 09.11.2006 по 12.11.2006, з 13.05.2009 по 13.05.2009 - відпустка без збереження заробітної плати. Звертає увагу, що періоди навчання позивача за фахом з 27.08.2002 до 18.10.2002, з 20.10.2003 до 16.12.2003, з 18.10.2004 до 22.11.2004, з 20.07.2010 до 25.08.2010 зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1 про що свідчить розрахунок стажу роботи (сторінка № 2) в графі «Робота за списком №1» де наведено перелік періодів роботи, який складає загальний пільговий стаж роботи за Списком № 1 - 14 років 08 місяців 00 днів.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, призначену з 14.05.2024, що підтверджується копією рішення про призначення пенсії № 047350007071 від 23.05.2024.
У рішенні про призначення пенсії та розрахунку стажу позивача (форма РС-право) зазначено, що повний страховий стаж становить 37 років 01 місяць 26 днів, пільговий стаж за Списком № 1 - 14 років 08 місяців. До пільгового стажу за Списком № 1 (підземні, постанова № 202) зараховано періоди: 19.10.2002-19.10.2003, 12.11.2003-16.12.2003, 17.12.2003-31.12.2003, 01.01.2004-17.10.2004, 23.11.2004-27.04.2006, 03.05.2006-08.11.2006, 13.11.2006-12.05.2009, 14.05.2009-19.07.2010, 26.08.2010-04.05.2017.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 та виданої Відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 184 від 03.04.2024 ОСОБА_1 працював повний робочий день за професіями, посадами, що передбачені Списком № 1 у періоди:
з 19.08.2002 до 26.08.2002 – учень гірника підземного з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1010100а, постанова Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період – 0 р. 0 м. 00 дн.);
з 27.08.2002 до 18.10.2002 – курси з відривом від виробництва за професією «гірник підземний» (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період – 1 місяць 22 дні);
з 19.10.2002 до 15.01.2003 – гірник підземний з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1010100а, постанова Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 2 місяці 27 днів);
з 16.01.2003 до 19.10.2003 – гірник підземний з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 9 місяців 4 дні);
з 20.10.2003 до 11.11.2003 – курси з відривом від виробництва за професією «гірник з ремонту гірничних виробок» (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 22 дні);
з 12.11.2003 до 16.12.2003 – учень гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 1 місяць 5 днів);
з 17.12.2003 до 19.01.2004 – гірник підземний з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 1 місяць 3 дні);
з 20.01.2004 до 17.10.2004 - гірник з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 8 місяців 28 днів);
з 18.10.2004 до 22.11.2004 - курси з відривом від виробництва за професією «гірник очисного забою» (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 1 місяць 5 днів);
з 23.11.2004 до 30.12.2004 – учень гірника очисного забою з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 1 місяць 8 днів);
з 31.12.2004 до 19.07.2010 – гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 (відповідно п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 5 років 6 місяців 15 днів);
з 20.07.2010 до 25.08.2010 - курси з відривом від виробництва за професією «прохідник» (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 1 місяць 6 днів);
з 26.08.2010 до 04.10.2010 – учень прохідника з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 1 місяць 9 днів);
з 05.10.2010 до 02.08.2016 – прохідник з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 5 років 9 місяців 28 днів);
з 03.08.2016 до 04.05.2017 – прохідник з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1, постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за вказаний період - 9 місяців 2 дні).
У довідці № 184 від 03.04.2024 зазначено, що її видано на підставі особової картки форми Т2М, наказів підприємства, табелів спуску в шахту і особового рахунку про зарплату, довідника ЕТКС. Суміщення професій не було. Відпустки без збереження заробітної плати 09.11.2006-12.11.2006, 13.05.2009. З 19.08.2002 до 26.08.2002 спусків у шахту не було. Атестацію робочих місць підтверджено наказами № 1416 а від 24.10.1994 (проведена вперше), № 2318 від 20.10.1999, № 655 від 27.04.2001, продовжена до 03.05.2006 на підставі листа № 270 від 03.02.2015, № 951 від 03.05.2006, № 1026 від 04.05.2011 на шахті «Степова» ВАТ «Павлоградвугілля», розпорядженнями № 147 від 10.07.2012 та № 6583 від 25.12.2015, наказом № 8409 від 22.12.2020 на ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» проведена атестація робочих місць за умовами праці і вказані професії і посади дають право на пільгове пенсійне забезпечення, наказом № 400 від 17.01.2022 про продовження дії результатів атестації ВП «Шахтоуправління Першотравенське».
Не погоджуючись діями відповідача щодо незарахування до страхового стажу спірних періодів роботи за Списком № 1, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на пенсійне забезпечення є зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу останнього за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди: 27.08.2002-18.10.2002, 20.10.2003-11.11.2003, 18.10.2004-22.11.2004, 28.04.2006-02.05.2006, 20.07.2010-25.08.2010, та з урахуванням зазначених періодів провести з 14.05.2024 перерахунок і виплату пенсії позивача, з урахуванням раніше виплачених сум
Позивачем означене рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).
Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Відповідно до статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів (пункт 8 Порядку № 637).
Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Колегія суддів зазначає, що в період з 11.03.1994 по 16.01.2003 діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
У період з 17.01.2003 по 24.06.2016 діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.
Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Предметом апеляційного перегляду є наявність правових підстав для зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 28.04.2006 по 02.05.2006, а також періодів навчання за фахом: з 27.08.2002 по 18.10.2002, з 20.10.2003 по 16.12.2003, з 18.10.2004 по 22.11.2004 та з 20.07.2010 по 25.08.2010.
Дослідивши записи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 та довідку № 184 від 03.04.2024 про підтвердження стажу, суд апеляційної інстанції встановив, що у спірні періоди позивач проходив професійне навчання з відривом від виробництва за відповідними гірничими професіями, а також працював гірником очисного забою повний робочий день у шахті, що віднесено до Списку № 1.
Зауважень щодо належності та достовірності зазначених документів пенсійним органом під час розгляду даної справи висловлено не було.
З відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги вбачається, що підставою для відмови позивачу у зарахуванні періоду з 28.04.2006 по 02.05.2006 послугувала перерва між атестаціями робочих місць, а щодо періодів навчання – відповідач зазначив, що вони вже враховані при обчисленні пільгового стажу.
Оцінюючи доводи скаржника про наявність перерви між атестаціями як підставу для неврахування спірного періоду роботи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідальність за проведення або своєчасність проведення атестації робочих місць покладається на роботодавця, а не на працівника. Відтак, такі обставини не можуть бути підставою для обмеження прав позивача на зарахування відповідного періоду до пільгового стажу.
Колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.
За порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
З урахуванням наведеного, оскільки відповідальність за проведення або своєчасність проведення атестації робочих місць покладається на роботодавця, а не на працівника, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що період роботи позивача з 28.04.2006 до 02.05.2006 підлягає зарахуванню до його пільгового стажу за Списком № 1.
Щодо права позивача на зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів навчання за фахом з 27.08.2002 до 18.10.2002, з 20.10.2003 до 16.12.2003, з 18.10.2004 до 22.11.2004, з 20.07.2010 до 25.08.2010, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 27.08.2002 по 18.10.2002 проходив навчання в учбовому пункті шахти «Дніпровська» (підрозділ учбово-курсового комбінату Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля») з відривом від виробництва, що підтверджується довідкою №1029 від 18.03.2024, виданою філією «Учбово-курсовий комбінат» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», відповідно до якої рішенням кваліфікаційної комісії йому присвоєно кваліфікацію «гірник підземний» другого розряду (а.с. 56).
Згідно з довідкою №1030 від 18.03.2024 позивач у період з 20.10.2003 по 16.12.2003 навчався в учбовому пункті шахти «Степова» та отримав кваліфікацію «гірник з ремонту гірничих виробок» третього розряду (а.с. 57).
Відповідно до довідки №1031 від 18.03.2024 позивач у період з 18.10.2004 по 22.11.2004 навчався у зазначеному закладі та здобув кваліфікацію «гірник очисного забою» п`ятого розряду (а.с. 58).
Згідно з довідкою №1032 від 18.03.2024 позивач у період з 20.07.2010 по 25.08.2010 проходив навчання в ОУП №1 ВСП шахти «Степова» та ВСП шахти «Ювілейна» (підрозділи учбово-курсового комбінату) та отримав кваліфікацію «прохідник» п`ятого розряду (а.с. 59).
Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) № ПС 047350007071 спірні періоди зараховано як «навчання за фахом» (а.с. 74– 75).
Як зазначалось вище, приписами пункту «д» частини третьої статті 56 Закону №1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі – Закон №103/98-ВР) до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Відповідно до частини першої статті 38 Закону №103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що професії (посади) гірник підземний, гірник з ремонту гірничих виробок, гірник очисного забою та прохідник, на яких працював позивач, передбачені Списком № 1, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 та № 36 від 16.01.2003.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, мають право на пенсію незалежно від віку за наявності встановленого стажу, при цьому працівники провідних професій, зокрема робітники очисного вибою та прохідники, - за умови зайнятості не менше 20 років.
Отже, професії, за якими позивач навчався та працював, належать до провідних у розумінні зазначеної норми.
З урахуванням того, що працевлаштування позивача після здобуття відповідних кваліфікацій відбулося у строк, що не перевищує трьох місяців, що підтверджується записами трудової книжки та довідкою № 184 від 03.04.2024, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування періодів навчання до пільгового стажу позивача за Списком № 1.
Доводи скаржника про те, що зазначені періоди вже враховані у складі пільгового стажу, є необґрунтованими, оскільки наведений розрахунок стажу не містить чіткого відображення зарахування саме цих періодів як таких, що підлягають обліку за Списком № 1, та не спростовує встановлених судом обставин щодо їх правової природи і підстав зарахування.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених норм законодавства, висновків Верховного Суду та встановлених обставин справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди: 27.08.2002-18.10.2002, 20.10.2003-11.11.2003, 18.10.2004-22.11.2004, 28.04.2006-02.05.2006, 20.07.2010-25.08.2010, та з урахуванням зазначених періодів провести з 14.05.2024 перерахунок і виплату пенсії останнього, з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року в адміністративній справі №160/20605/24 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 01 квітня 2026 року. 

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак