Справа № 214/1651/26
1-кп/214/811/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026046750000033 від 03.02.2026, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працевлаштованого, раніше не судимого згідно ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2025 приблизно о 13.45 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-маркет», за адресою: вул. Павла Глазового буд.28, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., де між ним та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 у ОСОБА_3 виник намір, спрямований на завдання фізичного болю останньому. 
Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс долонею правої руки удар в область голови ОСОБА_4 , після чого завдав ногою удар останньому в область тулуба, які завдали потерпілому ОСОБА_4 фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.1 ст.126 КК України, за ознаками: умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, який складений 18 лютого 2025 року прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 поступив до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Окрім того, згідно із заявою ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (т. 1 а.с.7-8).
Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України, в контексті вимог ч.ч.1, 2 ст.382 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд, зважаючи на положення ч.ч.1,2 ст.382 КПК України, встановив, що органом досудового розслідування об`єктивно та достовірно встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, правильно кваліфікованого за ч.1 ст.126 КК України, як умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визнається щире каяття.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.
Суд враховує, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, віднесене до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий згідно ст.89 КК України (т.1, а.с.29), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.1, а.с.27, 28) за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.с.31).
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, з урахуванням, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, у виді штрафу. 
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст.69, 69-1 КК України судом не встановлено.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом в рамках даного кримінального провадження не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Речові докази:
? компакт-диск DVD-R з відеозаписом з камер спостереження, розташованих в приміщенні магазину «АТБ-маркет», за адресою: вул. Павла Глазового буд.28, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., ? залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження (т. 1, а.с.15-16).
Матеріали кримінального провадження №12026046750000033 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №214/1651/26, провадження №1-кп/214/811/26.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1