Справа № 567/581/26

Провадження №3/567/240/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року 	м. Острог	

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в провину ставиться те, що 29.03.2026 о 21 год. 40 хв. на 191 км 450 м автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів вона керувала автомобілем Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, в результаті чого здійснив наїзд на тварину, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.
В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили.
09.04.2026 на адресу суду надійшло клопотання захисника про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення та закриття провадження у справі.
В письмовому поясненні від 29.03.2026 ОСОБА_1 зазначила, що 29.03.2026 о 21 год. 40 хв. на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів вона керувала автомобілем Mitsubishi Outlander в напрямку м.Рівне та помітила, що на проїзній частині автодороги знаходилась дика тварина. В той час назустріч рухався автомобіль, світло фар якого її засліпило і тоді вона зменшила швидкість руху і намагалась узбіччям об`їхати дику тварину, однак та злякалась зустрічного автомобіля та побігла в сторону її автомобіля, допустивши зіткнення з ним.
Зазначила, що коли вона підійшла до дикої тварини (ймовірно кози), то та піднялась та втекла до лісу.
Пояснила, що після цього вона викликала працівників поліції. 
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №627375 від 29.03.2026, схеми місця події вбачається, що ДТП мало місце 29.03.2026 на 191 км 450 м автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів на смузі руху автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Місце зіткнення, зафіксоване в схемі місця ДТП, мало місце на відстані 1,4 м від правого краю проїзної частини автодороги. Оскільки зіткнення дикої тварини відбулося з лівою частиною автомобіля, то це вказує на те, що ОСОБА_1 дійсно намагалася уникнути ДТП і воно сталось не з її вини. 
В провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п.12.1 ПДР України в частині недотримання безпечної швидкості руху, що призвело до ДТП.
Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
В той же час, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні інші докази по справі взагалі не містять відомостей про швидкість руху автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП. Водночас, в клопотанні про звільнення від адміністративної відповідальності захисник зазначає, що ОСОБА_1 не перевищувала дозволеної швидкості руху перед ДТП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. 
З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та при цьому ОСОБА_1 вчинила всі належні дії для уникнення ДТП.
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною 3 статті 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. 
Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, виходячи з вимог ст.ст.252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.221, 247, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного суду	Назарук В.А.