ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1170/26 Справа № 178/424/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М.,
за участю секретаря – Піменової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»
на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу,
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживача, визнання протиправним та скасування рішення, –

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (далі – АТ «Дніпропетровськгаз») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач є побутовим споживачем послуг по розподілу природного газу по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

01 грудня 2021 року представниками «АТ «Дніпропетровськгаз» під час перевірки було виявлено, що за адресою споживача здійснено несанкціоноване відновлення газопостачання. внаслідок чого, в присутності представника споживача, були складені акт про виявлені порушення № 0320293797, протокол № 0320293797 про демонтаж лічильника газу та направлення для проведення перевірки та акт про порушення, який підписано споживачем особисто без зауважень.

10 грудня 2021 року комісією по експертизі ПГЛ Кам`янського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» було проведено експертизу лічильника газу, за висновком якої лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 92 606,83 грн. та судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживача, визнання протиправним та скасування рішення. 

Позовні вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовував тим, що для підтвердження правомірності здійснених донарахувань споживачу, що оформлені рахунком на оплату збитків, необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) споживача.

Проте, АТ «Дніпропетровськгаз» не було доведено вчинення з боку ОСОБА_1 усіх складових цього правопорушення, зокрема, наслідків (дії), що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями ОСОБА_1 .

Зазначав, що жодного втручання у ЗВТ він не здійснював та стверджував, що факту умисного ушкодження лічильника не встановлено. Відповідач не встановив, що під час проведення експертизи досліджувалося питання можливості вчинення конкретних дій з метою викривлення даних обліку природного газу тощо, що свідчить про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, а припущення відповідача про те, що пошкодження може впливати на роботу відлікового механізму, не є беззаперечним доказом такого впливу саме зі сторони позивачки.

Ураховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії Камянського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом № 5037 від 28 грудня 2021 року, про задоволення акту про порушення від 01 грудня 2021 року, відповідно до якого проведено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу згідно п.11 (1) глава 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за період з 01 червня 2021 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 92 606,83 грн.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року у задоволенні первісного позову АТ «Дніпропетровськгаз» – відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 – задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Камянського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом № 5037 розгляду порушення від 28 грудня 2021 року, про задоволення акту про порушення від 01 грудня 2021 року, відповідно до якого проведено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу згідно п.11 (1) глава 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за період з 01 червня 2021 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 92 606,83 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій 26 вересня 2025 року апеляційній скарзі АТ «Дніпропетровськгаз», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі, а первісний позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що згідно із положеннями пункту 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих вузлів обліку газу і пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, тому виявлене пошкодження ЗВТ є достатньою підставою вважати, що споживачем допущено порушення, наслідком якого є донарахування спожитого газу. Не встановлення будь яких фактів викривлення даних обліку природного газу, тобто наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача), не спростовує факту втручання в роботу ЗВТ, що підтверджено відповідною експертизою.

Посилаючись на покладення відповідальності за збереження і цілісність лічильника на власника, на території якого встановлено такий лічильник, і оскільки актом № 261 експертизи лічильника газу від 10 грудня 2021 року встановлено втручання в роботу лічильного механізму, позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом вважав доведеним факт наявності всіх елементів складу правопорушення та факт несанкціонованого втручання споживача в роботу лічильника.

Разом з тим, позивач не навів належних аргументів, підтверджених належними і допустимими доказами, які б безспірно свідчили про неправомірні дії працівників АТ «Дніпропетровськгаз» при складанні акта про порушення Кодексу газорозподільних систем за адресою виявлення порушення, демонтажу лічильника газу та направлення його на експертизу, а також при проведенні експертизи з метою перевірки факту несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу та нарахуванні вартості необлікованого об`єму та вартості природного газу. Натомість АТ «Дніпропетровськгаз» довело факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в Електронному суді.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ «Дніпропетровськгаз» – Явтух О.Г. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила її задовольнити, а оскаржуване судове рішення – скасувати.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином завчасно повідомлений про час та місце слухання даної справи апеляційним судом.

16 лютого 2025 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Мушик В.Л. про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікуванні.

В силу положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі “Смірнова проти України”).

Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду даної справи без участі належним чином повідомлених учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг по розподілу природного газу по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

01 грудня 2021 року представниками АТ «Дніпропетровськгаз» під час перевірки було виявлено, що за адресою споживача ОСОБА_1 здійснено несанкціоноване відновлення газопостачання, внаслідок чого, в присутності представника споживача, були складені акт про виявлені порушення № 0320293797, протокол № 0320293797 про демонтаж лічильника газу та направлення для проведення перевірки та акт про порушення № DP 001410, який підписано споживачем особисто без зауважень.

10 грудня 2021 року комісією по експертизі ПГЛ Кам`янського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» було проведено експертизу лічильника газу, за висновком якої лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу.

Згідно висновку експерта № 342-24 від 11 вересня 2024 року за результатами проведення судової трасологічної експертизи, сліди механічного, хімічного, термічного впливу на частини механізму відлікового пристрою наданого лічильника газу відсутні.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що сам факт наявності пошкодження лічильника газу, за відсутності інших обов`язкових елементів, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або наявність інших дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, не свідчить про наявність несанкціонованого втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що акт порушення від 01 грудня 2021 року № DP 001410 не доводить факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а лише фіксує факт можливого порушення, що в подальшому може бути підставою для прийняття рішення про його задоволення або незадоволення. Для підтвердження правомірності рішення про задоволення акта про порушення від 01 грудня 2021 року № DP 001410 позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом повинен був довести наслідки втручання в роботу ЗВТ споживачем, оскільки для проведення розрахунку необлікованих об`ємів природного газу у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем, належить перевірити та встановити всі елементи складу цього правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначені Кодексом газорозподільних систем (далі – Кодекс ГРС, далі – у редакції, чинній для спірних правовідносин).

Підпунктом 4 пункту 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема, Оператор ГРС та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі, в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу.

Підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проєктній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Згідно з підпунктом 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручанням в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Схожий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18, від 05 листопада 2019 року у справі № 922/137/19, від 28 грудня 2019 року у справі № 911/721/19, від 12 березня 2020 року у справі № 920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі № 911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 922/4351/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19, від 11 жовтня 2021 року у справі № 646/6354/19.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів акцентує, що практика Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в подібних за обставинами справах свідчить про те, що для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, у тому числі викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Верховний Суд у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 454/934/21 (провадження № 61-10775св22) дійшов висновку про те, що для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Також у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18 (провадження № 61-4953св20) Верховний Суд виснував, що «згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу Газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ».

Не будь-які дії споживача тягнуть відповідальність та донарахування вартості природного газу, а лише ті, які можуть або могли вплинути на показники, об`єми, облік його споживання (див. постанову Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 646/4703/18).

Пунктами 1, 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРСМ передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ (пункт 1 глави 8 розділу X Кодексу ГРС).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У результаті повірки газового лічильника за місцем проживання ОСОБА_1 01 грудня 2021 року представниками АТ «Дніпропетровськгаз» установлено порушення підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, а саме: нечіткий відбиток на свинцевій пломбі заводу-виробника з правої сторони.

Після демонтажу та направлення лічильника на експертизу до ПГЛ Кам`янського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» виявлено втручання в роботу ЗВТ (лічильника SAMGAS RS/1,2 LA типу G4, зав. № 1846527, 1996 р.виг.), а саме: права свинцева пломба заводу-виробника має сліди переобжимання; на конструктивному елементі захисного скла відлікового механізму присутній наскрізний отвір непередбачений заводом виробника; на корпусі відлікового механізму з правої сторони навколо пломбувального отвору присутні подряпини; з лівої сторони на другому цифровому ролику чорного кольору відлікового механізму присутні подряпини, корозія корпусу; механічне пошкодження штуцерів. Ці пошкодження, як зазначено в акті експертизи ЗВТ та/або пломби від 10 грудня 2021 року № 261, свідчать про втручання та вплив на роботу облікового механізму.

Водночас сам факт наявності пошкодження лічильника газу за відсутності інших обов`язкових елементів, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються (обліковуються частково чи з порушенням законодавства), або наявність інших дій, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, не свідчить про наявність несанкціонованого втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Також актом експертизи ЗВТ та/або пломби від 10 грудня 2021 року № 261 не зазначено про пошкодження цілісності та місцезнаходження пломби, наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ не виявлено.

Документи АТ «Дніпропетровськгаз» не містять інформації щодо наявності необлікованого (облікованого частково) газу або висновків про те, що правопорушення призвело до викривлення даних обліку природного газу, на підставі чого газопостачальною організацію здійснено відповідний розрахунок.

Для покладення обов`язку на споживача відшкодувати необлікований об`єм та обсяг природного газу необхідно встановити як факт пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, так і факт викривлення даних обліку природного газу витрат (споживання) (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 646/6354/19, від 25 січня 2023 року у справі № 635/8494/20). Враховуючи те, що у цій справі не встановлено, що у будинку відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом спожитий газ лічильником не обліковувався, тому відсутні підстави для донарахування об`ємів та обсягів природного газу.

Отже, відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, встановивши, що АТ «Дніпропетровськгаз» не довело належними та допустимими доказами факту несанкціонованого втручання позивача за зустрічним позовом у роботу лічильнику газу, дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії АТ «Дніпропетровськгаз» з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом № 5037 від 28 грудня 2021 року, про задоволення акту про порушення від 01 грудня 2021 року № DP 001410, оскільки такі рішення прийнято із порушенням норм чинного законодавства України.

У свою чергу АТ «Дніпропетровськгаз» не довів на підставі належних та допустимих доказів у розумінні статей 77, 78 ЦПК України, чим підтверджується викривлення даних обліку природного газу, не встановив необхідних складових вказаного порушення (протиправне втручання в його роботу зі сторони споживача, наявність викривлення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і викривленням обліку).

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів наголошує, що відповідачем за зустрічним позовом на доведеність вини споживача ОСОБА_1 , механізм, за яким відбулось внутрішнє пошкодження складових лічильника газу, не встановлювався, а зворотнього апелянт не довів при розгляді апеляційної скарги.

Також встановлення некоректної роботи лічильника чи викривлення показників лічильника, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, позивачем за первісним позовом не доведено як в суді першої інстанції, так і при розгляді апеляційної скарги.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що у висновку експерта № 342-24 від 11 вересня 2024 року за результатами проведення судової трасологічної експертизи встановлено, що сліди механічного, хімічного, термічного впливу на частини механізму відлікового пристрою наданого лічильника газу відсутні.

Також у вказаному висновку експерта, у його дослідницькій частині зазначено, що результати візуального та мікроскопічного дослідження достатні для висновку про те, що на частинах відлікового пристрою слідів механічного, термічного чи хімічного впливу у вигляді нехарактерних отворів, трас, деформації, спотворення поверхонь, тощо не виявлено. Тріщини та раковини на роликах з цифровими символами за ознаками розташування та своїми властивостями характерні для ознак, що виникли в ході виготовлення (виробництва) продукції.

Зазначене виключає відповідальність споживача та можливість позивачеві за первісним позовом здійснювати перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу або змінювати режим нарахування, оскільки розраховувати/донараховувати вартість необлікованого об`єму природного газу можливо лише у випадку доведеності належними доказами пошкодження лічильника газу або роботу комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, саме неправомірним впливом споживача на роботу лічильника, внаслідок чого відбувається викривлення показників лічильника, але позивачем за первісним позовом у цій справі не доведено вчинення споживачем таких дій. Встановлено лише, що права свинцева пломба заводу-виробника має сліди переобжимання; на конструктивному елементі захисного скла відлікового механізму присутній наскрізний отвір непередбачений заводом виробника; на корпусі відлікового механізму з правої сторони навколо пломбувального отвору присутні подряпини; з лівої сторони на другому цифровому ролику чорного кольору відлікового механізму присутні подряпини, корозія корпусу; механічне пошкодження штуцерів, однак не доведено та не встановлено факту втручання з боку споживача на роботу лічильника, що призвело до таких пошкоджень, а ті, в свою чергу, призвели до викривлення даних обліку природного газу.

Доводи позивача за первісним позовом про недопустимість і неналежність висновку судової трасологічної експертизи зводяться до його переоцінки як доказу.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до вимог статті 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів чинним законодавством не передбачена.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», пункт 32).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Разом з тим, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб позивач за первісним позовом надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» – залишити без задоволення.
Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 17 лютого 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 19 лютого 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.О. Макаров

М.М. Пищида