Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/110/26 
Провадження № 3/499/40/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

13 лютого 2026 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Руслан Миколайович, розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126, ч.1 ст..130, ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебувають об`єднані матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч.5 ст.126, ч.1 ст..130, ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Як встановлено в судовому засіданні згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДРП18 № 503820 18.01.2026 року о 14.50 год с.Буялик вул.Андрія Дудника, буд.№6 Березівського району Одеської області ОСОБА_1 керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не внятна річ, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода. Пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу драгер та пройти огляд в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху; згідно протоколу серії ДРП18 № 503841 від 18.01.2026 року, 18.01.2026 о 14.50 год с.Буялик вул.Андрія Дудника, буд.№6 Березівського району Одеської області ОСОБА_1 керував т/з д.н.з НОМЕР_1 не маючи право керувати транспортним засобом. Порушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕНА 6442368 від 31.12.2025 за ч.2 ст.126 КУПАП; згідно протоколу серії ВАД № 760434 від 07.02.2026 - 07.02.2026 року о 15.00 год за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 умисно висловлював погрози (нецензурну лайку) в сторону своєї сестри ОСОБА_2 , що проживає за тією ж адресою, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчинених адміністративних правопорушеннях визнав в повному обсязі, підтвердив обставини зазначені в протоколі, просив суворо не карати.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відносно якої складено протокол, прийшов до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою, а саме поліцейським ВП №1 Березівського РВП із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою. Також у протоколах про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що засвідчено його особистим підписом. 
Як вбачається в протоколі зафіксовано факт керування особи транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено відповідним доказом, та факт керування транспортним засобом не маючи на це право повторно, а саме відеозаписом, який долучений до матеріалів справи та факт вчинення домашнього насильства.
При підписанні протоколів своїх заперечень ОСОБА_1 не вносив, а фактично погодився з викладеними обставинами в протоколах, про невідповідність протоколів не заявляв, про примусове підписання протоколів не повідомляв, на дії працівників поліції не скаржився.
Також особа, що притягається до адміністративної відповідальності не скористався своїм правом не надав будь яких доказів не послався на обставини, які спростовували факти зазначені в протоколі.
Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення - це процесуальний документ, в якому певній особі ставиться у провину (висувається) вчинення того чи іншого правопорушення, обов`язковому доказуванню підлягають, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення (подія правопорушення).
Протокол про адміністративне правопорушення, це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.
Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.
Судом в ході розгляду справи досліджено відеозапис долучений до протоколу, з якого вбачається, що особа ОСОБА_1 дійсно порушив ПДР Отже на відеозапису зафіксовано факт вчинення правопорушення, тобто ця обставина є доведено та не спростованою. Також досліджено докази вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
Вина у вчиненні правопорушень, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, на якому зафіксовано обставини з місця події та повністю визнається особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення: за ч.5 ст. 126 КУпАП та за ч.1 ст. 130 КУпАП, за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого суддя вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкцій статей, за якими він притягується, за кожне правопорушення окремо.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП суддя вважає за необхідне на ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч.5 ст. 126 КУпАП).
Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, не встановлено. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, не встановлено. Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу немає. Підстав звільнення від адміністративної відповідальності не встановлено.
З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин, місця, способу вчинення правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, оскільки адміністративне правопорушення вчинене на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде накладення штрафу в межах санкції статті ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Водночас, матеріали справи містять відомості що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Що ж стосується призначення додаткового стягнення, то суд дійшов цього висновку, виходячи з такого.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 КУпАП за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
До того ж, суддя, аналізуючи практику ВС в кримінальних провадженнях, як, наприклад, постанова ОП КС ВС у справі № 702/301/20, зауважує на тому, що висновки ВС в цій справі стосуються позбавлення права займатись певною діяльністю, як одного з вида покарань, передбачених КК України і його призначення/непризначення судом як додаткового покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Так, у згаданій постанові вказується, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Відтак, підлягає застосуванню додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Ураховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази приналежності ОСОБА_1 на праві приватної власності транспортного засобу, яким він керував. 
Відповідно ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп., доказів про звільнення від сплати судового розгляду він суду не надав.
Керуючись ст. 36 , ст. ст. 221, 283-284, 287-291, 298-299 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.
На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП відносно ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених і остаточно призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя:	Руслан ТИМЧУК