Справа № 522/12053/25
Провадження № 2/522/1524/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2026 року Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради в інтересах Держави до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси з надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради в інтересах Держави до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 19538,08 грн на користь Держави, в особі КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що слідчим СВ відділу поліції № 2 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024162510001643 відносно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що 02.04.2024 приблизно о 09:25 годині скоїв ДТП, внаслідок якої пішохід ОСОБА_2 отримала тілесне ушкодження. Потерпіла ОСОБА_2 знаходилася на стаціонарному лікуванні у травматології № 2 КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР. В рамах кримінального провадження КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР цивільний позов не подавався. 09.05.2025 у справі № 522/8706/25 винесена ухвала Приморського районного суду м.Одеси якою ОСОБА_1 визнано винним в скоєні злочину та призначено покарання. Вартість бюджетних коштів витрачених КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР на лікування потерпілого складає 19538,08 грн.
Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І. від 11 червня 2025 року цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради в інтересах Держави до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду міста Одеси.
29.08.2025 на адресу Приморського районного суду міста Одеси з Київського районного суду міста Одеси надійшла цивільна справа за позовом Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради в інтересах Держави, на підставі ухвали суду від 11.07.2025, для розгляду за підсудністю.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.08.2025 справу передано судді Ковтун Ю.І.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Ковтун Ю.І. від 05 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради в інтересах Держави до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
10.10.2025 на адресу суду від представника відповідача – адвоката Черненка М.О. надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого позовну заяву вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. У відзиві зокрема зазначив, що кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Проте позивач не надав суду будь-яких первинних документів, на підставі яких можливо визначити кількість ліжко-днів: медичну картку стаціонарного хворого за формою 003/у; історію хвороби, а також будь-яких документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Окрім того, позивач не надав до суду обґрунтований, детальний розрахунок (калькуляцію) витрат на лікування, а також будь-яких доказів, що підтверджують реальні витрати лікувального закладу, підписані бухгалтером і керівником установи. Лист № 01-83/293 від 30.01.2025, на який посилається позивач не відповідає вимогам допустимості, достовірності та достатності, встановленим ЦПК України. Також зазначив, що позивач здійснив порушення правил підсудності не обґрунтував підстави звернення із цим позовом саме до Приморського районного суду м. Одеси, а спір підлягає розгляду або у Пересипському районному суді м.Одеси, або у Київському районному суді м.Одеси.
14.11.2025 на електронну адресу суду від імені Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради надійшов відгук на відзив.
Відповідно до статті 5 Закону України від 22.05.2003 №851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (зі змінами та доповненнями) електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора цього документа іншими суб`єктами електронного документообігу.
Частиною 1 статті 7 Закону встановлено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.
Відгук на відзив було направлена в електронному вигляді та не містить електронного цифрового підпису, у відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», де визначено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону).
Відповідно ч. 8 ст.14 ЦПК України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". (ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Відгук на відзив від імені позивача надійшов до суду електронною поштою, при цьому його подано до суду без скріплення електронним цифровим підписом, без використання підсистеми «Електронний суд», що свідчить про те, що такий документ не підписаний у визначений законом спосіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 24 березня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 травня 2025 року у справі № 522/8706/25 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження за №12024162510001643 від 02.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрито. 
Як слідує з мотивувальної частини ухвали суду «02.12.2024 року приблизно об 09:25 годині, в умовах достатньої видимості і сухого дорожнього покриття, ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи на паркувальному майданчику біля буд. № 10/2 по вул. Добровольців (вул. Маршала Говорова), перед початком руху заднім ходом, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а також не звернувся при необхідності за допомогою до інших осіб та самостійно не переконався в повній відсутності перешкод або інших учасників дорожнього руху, що могли перебувати позаду автомобіля «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 в його безпосередній близькості, після чого почав рух заднім ходом, виїжджаючи на проїзну частину вул. Добровольців (вул. Маршала Говорова).
Здійснюючи рух заднім ходом, водій ОСОБА_1 був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, що склалася позаду керованого ним автомобіля, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну дорожньої обстановки, чим проявив злочинну недбалість, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка перебувала у краю проїзної частини вул. Добровольців (вул. Маршала Говорова), позаду автомобіля «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у статичному положенні.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у виді закритих переломів обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків, які за критерієм відносяться до категорії середньої тяжкості, з якими була доставлена та госпіталізована до КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР.» (а.с. 4 – 5).
Як слідує з листа КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради № 01-83/293 від 30.01.2025 на адресу слідчого відділу поліції ГУНП в Одеській області, кошти витрачені на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні № 3 з 02.12.2024 по 18.12.2024 склали 19538,08 грн. Вартість 1 л/дн - 1221,13 грн, кількість днів 16, сума - 19538,08 грн (а.с. 3).
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
З абзацу 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.
Таким чином, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 травня 2025 року у справі № 522/8706/25, яка набрала законної сили 19.05.2025, підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (далі Порядок № 545).
Відповідно до п. 2 Порядку № 545 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки 
стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. 
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. 
За інформацією КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради, кошти витрачені на лікування потерпілої від злочинного діяння ОСОБА_2 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні № 3 з 02.12.2024 по 18.12.2024 за 16 ліжко днів становлять 19538,08 грн.
Розрахунок на відшкодування витрат за лікування проведено відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 за стаціонарне лікування за фактичні витрати, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених хворим.
Відповідно до п. 3 Порядку № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Згідно з п. 4 Порядку №545 стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Враховуючи те, що саме злочинними діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких остання лікувалася у КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради і наявна вина ОСОБА_1 , а відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілої, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. 
При цьому суд відхиляє посилання сторони відповідача на те, що позивачем не надано суду документів, на підставі яких можливо визначити кількість ліжко-днів, а також документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу, а також не надано обґрунтований, детальний розрахунок (калькуляцію) витрат на лікування, оскільки такі відомості (період знаходження потерпілої на стаціонарному лікуванні, кількість ліжко-днів, вартість одного ліжко-дня та загальна сума витрачена на лікування потерпілої) містяться в листі КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради № 01-83/293 від 30.01.2025.
За таких обставин, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради підлягають задоволенню у повному обсязі.
Оскільки позивач при зверненні до суду з позовною заявою був звільнений від спалити судового збору на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 223, 263, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради в інтересах Держави до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради (ЄДРПОУ 02774415, адреса: м.Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5-Г, р/р НОМЕР_3 , АТ «Ощадбанк») витрати на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 19538,08 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять вісім грн 08 коп.) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Юлія КОВТУН