Справа № 587/1604/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року  Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62023170040000497 від 16 жовтня 2023 року по обвинуваченню 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше несудимого, 

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правпопорушення за наступних обставин.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2022 №219 солдата ОСОБА_4 солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу НОМЕР_2 батальйону резерву, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 15.09.2022 року №123-РС на посаду водія – електрика польової лазні взводу матеріально технічного забезпечення, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.07.202 № 205 призначеного на посаду водія – електрика польової лазні взводу матеріально-технічного забезпечення, призначеного наказом військової частини НОМЕР_4 від 09.07.2023 року №78-РС на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 
Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією в особливий період.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого було неодноразово продовжено, останній раз - Указом Президента України № 740/2024 з 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.
Відповідно до ст. 1,2 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, Збройні сили України - військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадян України. 
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України лейтенант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.
Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). 
Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, перебуваючи на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 01.09.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилився від проходження військової служби та провів час на власний розсуд.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, без поважних причин та відповідного дозволу командирів, 01.09.2023 не з`явився вчасно з лікувального закладу до місця тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_3 період з 01.09.2023 по 27.12.2024 перебував за межами частини, знаходячись постійно за місцем свого мешкання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 в період з 01.09.2023 по 27.12.2024 в умовах воєнного стану, незаконно постійно перебував поза межами військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.
За час відсутності на території військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території військової частини України в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, до 27.12.2024 - до моменту затримання останнього працівниками відділення поліції №1 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав і пояснив, що проходив військову службу на посаді стрільця, в якій військовій частині вже очно не пам`ятає, військова частина на той час перебувала на території Сумського району Сумської області. В червні 2023 року він перебував у госпіталі в м.Суми, так як мав проблеми зі спиною. Після виписки йому дали місяць відпустки на реабілітацію, з 01.09. він повинен був повернутись до військової частини. Після госпіталя він поїхав до дому у м.Харьків. В телефонному режимі він зв`язувався з командиром роти, прізвище його не пам`ятає, десь у серпні в 20 числах, та повідомляв його що погано себе зі спиною, не може виконувати військову службу в подальшому. Командир говорив, що виведе його поза штат. Коли він відновиться то повинен приїхати до воєнкомату для оформлення поза штатом. Він не їздив до воєнкомату для оформлення документів, хотів відновитись на посаді оператора безпілотних систем. Його затримали у грудні 2024 рокув м.Харькові, оскільки його підозрюють у вчиненні злочину за ч.4 ст. 186 КК України. Телефонував він один раз, командира військової частини він не повідомляв, письмово про те, що не прибуде до військової частини, також нікого не повідомляв. У нього був новий номер, старий номер телефону він утратив у 2024 році.
Не дивлячись на не визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується іншим доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Із доповіді про подію, кримінальне правопорушення, що трапилось(скоєно, вчинено) командира військової частини НОМЕР_1 вбачається, що у період з 02.08.2023 по 31.08.2023 стрілець 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 перебував у відпустці за станом здоров`я на 30 діб. 01.09.2023 військовослужбовець повинен був повернутися у розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що перебуває в Сумському районі Сумської області. Станом на 10 год 00 хв 02.09.2023 було встановлено, що солдат ОСОБА_4 у розташування підрозділу не повернувся. На телефонні дзвінки не відповідає, вагомих причин для неповернення в підрозділ немає. Місцезнаходження військовослужбовця невідоме. (а.с.85). 
Із доповіді по факту самовільного залишення частини військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 військової частини НОМЕР_1 вбачається, що 02.08.2023 близько 11 год 00 хв надійшов рапорт від командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 про стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , який 02 вересня 2023 року, після відпустки за станом здоров`я з 02.08.2023 по 31.08.2023 не повернувся до розташування підрозділу, що перебуває в Сумському районі Сумської області. На телефонні дзвінки не відповідає, вагомих причин для неповернення в підрозділ немає. Місцезнаходження військовослужбовця невідоме. (а.с.86-87). 
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини ОСОБА_6 (з адміністративно-господарської діяльності) №636 від 02.09.2023 наказано провести службове розслідування з приводу самовільного залишення військової частини солдата ОСОБА_4 , згідно рапорту № 1231 від 02.09.2023( а.с.88-89)
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини ОСОБА_6 (з основної діяльності) №385 від 08.09.2023 наказано службове розслідування з приводу самовільного залишення військової частини солдата ОСОБА_4 вважати завершеним та організувати складення повідомлення про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України та направлення його до органу досудового розслідування для внесення відомостей до ЄРДР( а.с.90-92)
Згідно з актом службового розслідування від 08.09.2023 вбачається, що в ході проведення службового розслідування підтвердився факт того, що ОСОБА_4 після відпустки за станом здоров`я не повернувся до підрозділу. В ході проведення службового розслідування було виявлено ознаки кримінального правопорушення з боку солдата ОСОБА_4 , у його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України. (а.с.93-95)
Відповідно до рапорту командира 2 стрілецької роти ОСОБА_7 від 02.09.2023 наданого командиру батальйону, станом на 09: 00 год 02.09.2023 військовослужбовець стрілець 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , який знаходився у відпустці за станом здоров`я на 30 діб з 02.08.2023 не повернувся до розташування 2 стрілецької роти. Солдат ОСОБА_4 на телефонні дзвінки не відповідає, його місцезнаходження невідоме.( а.с.96)
З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) № 205 від 13.07.2023 вбачається, що солдата ОСОБА_4 , вважати таким, що з 13.07.2023 року прийняв посаду та приступив до виконання обов`язків на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (а.с. 122).
З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) № 2195 від 25.09.2022 вбачається, що солдата ОСОБА_4 , вважати таким, що з 25.09.2022 року прийняв посаду та приступив до виконання обов`язків на посаду водія-електрика польової лазні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 (а.с. 124).
В судовому засіданні прокурор відмовився від допиту свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які перебувають в районі ведення бойових дій і допит яких є неможливим. 
Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує ч.5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин вчиненому військовослужбовцем в умовах воєнного стану.
За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те що кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного ОСОБА_4 , який  на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, має на утриманні неповнолітніх дітей 2012, 2015 та 2019 року народження, раніше не судимий.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого судом не встановлено. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.5 ст.407 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373,374 КПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не обирався.
Строк відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_4  рахувати з 06 квітня 2026 року (з дня ухвалення вироку).
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення,а обвинуваченим, що утримується під вартою – в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1