ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 148/2687/25
провадження № 2/753/2120/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів,
У С Т А Н О В И В:
08.12.2025 до Дарницького районного суду м. Києва на підставі ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.11.2025 надійшла цивільна справа № 148/2687/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у 1/4 частці від доходу позивача.
Позовна заява обґрунтована таким. 
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окрема, спільного господарства не ведуть, відповідач матеріальної допомоги дитині не надає. Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні.
Ухвалою від 29.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Призначив справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання.
30.12.2025 представником позивачки - адвокатом Сокуром С.О. до суду подано заяву про зміну предмету позову.
У заяві від 30.10.2025 позивачка просить: 
1. Розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Святошинського управління юстиції від 12.06.2015, актовий запис № 640.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття з індексацією.
На обґрунтування заяви зазначив таке. 
12.06.2015 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між сторонами зникли спільні інтереси, мають різні погляди на життя, втратили взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Спільне господарство не ведуть, фактично шлюбні відносин припинили. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні. Вважає, що аліменти в такому розмірі відповідач має можливість сплачувати, оскільки відповідач є працездатною особою, перебуває на військовій службі, отримує грошове забезпечення, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має. 
Ухвалою від 29.01.2026 суд прийняв заяву про зміну предмету позову, призначив судове засідання у справі на 06.04.2026 о 14.30 год.
06.04.2026 представник позивачки - адвокат Сокур С.О. подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує. 
06.04.2026 представник відповідача - адвокат Близнюк В.В. подав клопотання, в якому просив розглянути справу без участі сторони відповідача, позовні вимоги відповідач визнає. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке.
12.06.2015 сторони зареєстрували шлюбу. 
Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дитина мешкає разом із позивачкою.
Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Оскільки відповідач визнав позов, зокрема у частині розірвання шлюбу, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині без з`ясування і дослідження інших обставин у справі.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає таке.
Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн. 
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Так, ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Враховуючи визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини, враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на одну дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Згідно з квитанцією № 8187-4366-2610-2864 від 30.12.2025 позивачка за звернення до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. 
Оскільки позовну вимогу про розірвання шлюбу відповідач визнав, відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.
Оскільки відповідач визнав позовну вимогу про стягнення аліментів, рішення в цій частині також ухвалюється на користь позивачки, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача 50 % судового збору в дохід держави.
Керуючись нормами ст. 133, 141, 142, ч. 4 ст. 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 12 червня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що 12 червня 2015 року складено відповідний актовий запис № 640. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн щомісяця, починаючи з 21.10.2025 і до досягнення повноліття. 
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 15 квітня 2026 року.

Суддя В.М. Маркєлова