ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3060/26 Справа № 212/10045/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді – Бондар Я.М.,
суддів – Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання – Лідовська А.А.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, апеляційну скаргу представника позивачки адвоката Карнауха Івана Олеговича на ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 05 грудня 2025 року, яка постановлена суддею Дехтою Р.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 05.12.2025 року,
В С Т А Н О В И В
В серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до батька ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання у вищому навчальному закладі.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 05 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача в судове засідання.
На дане судове рішення представником позивачки адвокатом Карнаух І.О. подано апеляційну скаргу, в якій він просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги зазначив, що 04.12.2025 представник направив суду заяву про розгляд справи 05.12.2025 року без участі позивача, проте суд залишив даний позов без розгляду.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання до закінчення навчання у вищому навчальному закладі.
В судове засідання призначене на 07.10.2025 року позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи неявку позивачки в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 07.11.2025 року.
В судове засідання призначене на 07.11.2025 року позивачка повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, під особистий підпис, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Ухвалою суду від 07.11.2025 року явка позивачки ОСОБА_1 в судове засідання визнана судом обов`язковою на 05.12.2025 року. 
Проте в судове засідання призначене на 05.12.2025 року ані позивачка, ані її представник повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заява представника позивачки, датована 04.12.2025 року, надійшла судді 05.12.2025 року об 11.30, після постановлення оскарженої ухвали, до того ж не має правового значення з огляду на визнання судом 07.11.2025 явки позивачки чи її представника обов`язковою в судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що повторна неявка в судове засідання, свідчать про недобросовісну поведінку позивачки, яка призводить до затягування розгляду і вирішення справи по суті, що є підставою для залишення позову без розгляду.
Із вказаним висновком суду колегія суддів має погодитися, виходячи з наступного. 
У статті 129 Конституції України закріплено, що однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).
Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.
Позивач має бути належно і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого (відразу після першого) судових засідань, в які він не з`явився.
Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Отже, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.
Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Сторони викликалися в судове засідання судовими повістками належним чином.
Позивачка без зазначення причин неявки не з`явилася в судові засідання, призначені на 07.10.2025, 07.11.2025 та 05.12.2025 року. При чому явка позивачки або її представника була визнана судом обов`язковою ухвалою цього ж суду від 07 листопада 2025 року.
Ані позивачка ОСОБА_1 , ані її представник адвокат Карнаух І.О. в судове засідання, призначене на 05 грудня 2025 року не з`явилися.
Отже, висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства, законних підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає. 
Разом з тим, суд першої інстанції правильно зазначив, що дане рішення не перешкоджає повторному зверненню позивачки із аналогічним позовом.
Керуючись ст.ст. 2, 128, 130, 131, 257, 367, 368, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В ИВ 
Апеляційну скаргу представника позивачки адвоката Карнауха Івана Олеговича залишити без задоволення.
Ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 05 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Повне судове рішення складене 14.04.2026 року.

Головуючий 
Судді