ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2026 Справа № 914/4023/25 
За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецтехбуд.ЮА”, с.Світин Житомирської області
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Макроекобуд”, м.Львів
про стягнення 3593352,85 грн боргу за договором про надання послуг №23/08-24 від 23.08.2024, з яких 3134000,00 грн основного боргу, 104324,00 грн 3% річних, 355028,85 грн інфляційних втрат
Суддя  Ділай У.І. 
Секретар Ю.І.Кохановська
За участі представників:
Від позивача: К.О.Семенець - представник 
Від відповідача: не з`явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025, справу №914/4023/25 розподілено судді У.І.Ділай.
Ухвалою від 01.01.2026 прийнято до розгляду позовну заяву за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.01.2026.
12.01.2026 від позивача до суду надійшов лист, до якого долучено оригінали документів, копії яких подано разом з позовом.
Ухвалою від 27.01.2026 розгляд справи відкладено на 12.02.2026.
Ухвалою від 12.02.2026 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2026. 
У судовому засіданні від 05.03.2026 оголошено перерву до 02.04.2026.
Ухвалою від 02.04.2026 розгляд справи відкладено на 16.04.2026.
Представник позивача в судовому засіданні від 16.04.2026 підтримав позов, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи. 
У судове засідання від 16.04.2026 відповідач явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
У процесі розгляду матеріалів справи суд
встановив:
Згідно з позовом, 23.08.2024 між ТОВ “Спецтехбуд.ЮА” (надалі – позивач, виконавець) та ТОВ “Макроекобуд” (надалі – відповідач, замовник) укладений договір про надання послуг № 23.08-24, відповідно до пункту 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець надає послугу спецтехніки, а замовником оплата здійснюється по факту виконаних робіт, потягом трьох днів після того, як сторони підписали акт надання послуг. 
На виконання взятих зобов`язань вказаного договору позивач надав, а відповідач отримав послуги на загальну суму 3 532 000,00грн. На підтвердження подано копії актів надання послуг, а саме: № 176 від 01.08.2024 на суму 24000,00грн; № 177 від 01.08.2024 на суму 24000,00грн; № 178 від 02.08.2024 на суму 24000,00грн; № 179 від 02.08.2024 на суму 32000,00грн; № 180 від 03.08.2024 на суму 30000,00грн; № 181 від 05.08.2024 на суму 30000,00грн; № 184 від 06.08.2024 на суму 24000,00грн; № 185 від 07.08.2024 на суму 32000,00грн; № 188 від 08.08.2024 на суму 24000,00грн; № 189 від 09.08.2024 на суму 30000,00грн; № 191 від 10.08.2024 на суму 30000,00грн; № 192 від 12.08.2024 на суму 30000,00грн; № 195 від 13.08.2024 на суму 34000,00грн; № 200 від 16.08.2024 на суму 36000,00грн; № 214 від 23.08.2024 на суму 500000,00грн; № 215 від 23.08.2024 на суму 100800,00грн; № 216 від 24.08.2024 на суму 100800,00грн; № 217 від 26.08.2024 на суму 100800,00грн; № 218 від 27.08.2024 на суму 100800,00грн; № 219 від 28.08.2024 на суму 100800,00грн; № 220 від 29.08.2024 на суму 100800,00грн; № 221 від 30.08.2024 на суму 100800,00грн; № 222 від 31.08.2024 на суму 100800,00грн; № 223 від 02.09.2024 на суму 100800,00грн; № 243 від 03.09.2024 на суму 48000,00грн; № 244 від 03.09.2024 на суму 52800,00грн; № 245 від 04.09.2024 на суму 3 8400,00грн; № 246 від 04.09.2024 на суму 62400,00грн; № 247 від 05.09.2024 на суму 62400,00грн; № 255 від 10.09.2024 на суму 52800,00грн; № 256 від 11.09.2024 на суму 48000,00грн; № 257 від 11.09.2024 на суму 52800,00грн; № 258 від 12.09.2024 на суму 48000,00грн; № 259 від 12.09.2024 на суму 52800,00грн; № 260 від 13.09.2024 на суму 48000,00грн; № 261 від 13.09.2024 на суму 52800,00грн; № 262 від 14.09.2024 на суму 50400,00грн; № 263 від 01.10.2024 на суму 48000,00грн; № 264 від 01.10.2024 на суму 52800,00грн; № 269 від 02.10.2024 на суму 52800,00грн; № 270 від 03.10.2024 на суму 38400,00грн; № 271 від 04.10.2024 на суму 48000,00грн; № 272 від 07.10.2024 на суму 52800,00грн; № 273 від 04.10.2024 на суму 38400,00грн; № 275 від 07.10.2024 на суму 38400,00грн; №276 від 08.10.2024 на суму 48000,00грн; № 277 від 09.10.2024 на суму 50400,00грн; № 278 від 11.10.2024 на суму 76800,00грн; № 279 від 14.10.2024 на суму 76800,00грн; № 280 від 15.10.2024 на суму 38400,00грн.
Вказані акти підписані сторонами без зауважень.
За отримані послуги відповідач оплатив позивачу частково, залишок боргу становить 3 134 000,00грн.
У порядку досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу лист-претензію № 02/09-25 від 02.09.2025, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.
Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив позивачу за отримані послуги. Відтак, позивач подав позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з ТОВ “Макроекобуд” 3 134 000,00грн основного боргу.
Крім того, в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) за період з 06.11.2024 по 16.12.2025 позивач нарахував 355028,85грн інфляційних втрат, 104324,00грн 3% річних.
Відповідач відзиву не подав та проти позову не заперечив. Після відкриття провадження у цій справі відповідач частково сплатив 245000,00грн основного боргу.
При прийнятті рішення суд виходив з такого.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).
Як підтверджено матеріалами справи, сторони уклали договір про надання послуг № 23.08-24 від 23 серпня 2024 року, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків. 
У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.
За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Виконавець повинен надати послугу особисто (ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п.2.1.1 договору позивач зобов`язався надавати послуги техніки у відповідності до заявок замовника, а відповідач, згідно із п.1.1 договору, оплатити по факту виконаних робіт.
Позивач свої зобов`язання щодо надання послуг в повному об`ємі за спірним договором виконав повністю на загальну суму 3 532 000,00грн. На підтвердження долучено копії актів наданих послуг (оригінали судом оглянуто).
Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в актах не зазначено.
Підписання відповідачем актів надання послуг, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.
Відповідно до пункту 1.1 спірного договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець надає послугу спецтехніки, а замовником оплата здійснюється по факту виконаних робіт, потягом трьох днів після того, як сторони підписали акт надання послуг.
Відповідач обставин справи не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду. Проти дійсності в повному об`ємі наданих послуг відповідач не заперечив, при цьому, оплату за отримані послуги здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача про неотримання повністю/частково послуг за договором. 
У результаті утворилась заборгованість в розмірі 3 134 000,00грн. Після відкриття провадження у цій справі відповідач частково сплатив 245000,00грн основного боргу.
Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При цьому, вимога надати докази невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором (ст. 610 ЦК України) покладається на позивача. Водночас, стаття 614 ЦК України зобов`язує відповідача надати докази відсутності вини у неналежному виконанні зобов`язання.
Отже, при пред`явленні позову кредитор повинен довести лише факт порушення зобов`язання, він звільняється від обов`язку доводити вину боржника. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов`язання лежить на боржникові.
Укладений між сторонами спірний договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже, в силу положень статті 179 Господарського кодексу України, статей 204, 629 Цивільного кодексу України породжує для його сторін відповідні права та обов`язки, зокрема право позивача як виконавця отримати плату за надані послуги та обов`язок відповідача своєчасно сплачувати отримані послуги.
Позивач довів факт порушення відповідачем зобов`язань щодо оплати заборгованості за договором в повному обсязі. Натомість відповідач не спростував обставин цієї справи. Після відкриття провадження у цій справі відповідач частково сплатив 245000,00грн основного боргу, відтак в цій частині провадження підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмету спору. Залишок заборгованості складає 2 889 000,00 грн.
Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.
Беручи до уваги, що строк виконання обов`язку сплати за надані послуги є таким, що настав, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги про стягнення 2 889 000,00 грн основного боргу є підставними та підлягають задоволенню. 
Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог за період з 06.11.2024 по 16.12.2025, підстави та правильність нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивачем допущені помилки у нарахуванні заявлених вимог, які не зменшують суму, що підлягає до стягнення, оскільки за розрахунками суду загальна сума таких проведених нарахувань є більшою, ніж просить стягнути позивач. Враховуючи, що суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог, а позивач не подавав такої заяви, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 355 028,85 грн інфляційних втрат, 104 324,00 грн 3% річних слід задоволити.
Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.
Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 231, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.Позов задоволити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Макроекобуд» (79071, Львівська область, місто Львів, вулиця Кульпарківська, буд. 230а, корпус 5; ідентифікаційний код 39941103) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехбуд.Юа» (12471, Житомирська область, Житомирський район, село Світин вулиця Січових Стрільців, буд.36; ідентифікаційний код 45221087) 2 889 000,00 грн основного боргу, 355 028,85 грн інфляційних втрат, 104 324,00 грн 3% річних та 50225,29 грн судового збору.
3.У частині стягнення 245 000,00 грн основного боргу провадження у справі закрити.
4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 22.04.2026.

Суддя Уляна ДІЛАЙ