ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/11609/24	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молодецького Р.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області(далі також – позивач, контролюючий орган) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі також – відповідач, платник податків), в якій просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 податковий борг в сумі 17 000,00 грн.
Наявність обставин, які свідчать про виникнення підстав для звернення до суду із даним позовом контролюючий орган пов`язує з виникненням у відповідача податкового боргу зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, що виник на підставі акту перевірки та податкового повідомлення-рішення в сумі 17000 грн., який залишається непогашеним. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі 440/11609/24 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
06.11.2024 представником відповідача через систему «Електронний суд» поданий відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. У поданому відзиві посилається, зокрема, на те, що 12 травня 2021 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю адвоката Чирвона О.І., розглянувши адміністративні матеріали (справа №712/2095/21), які надійшли з Управління протидії економічним правопорушенням ГУ ДФС у Черкаській області відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 виніс постанову, якою закрив провадження по справі про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Представник відповідача наголошує, що справа № 712/2095/21 стосується саме притягнення до відповідальності відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2021р., що складений на підставі акта перевірки від 22.02.2021 р. № 1291/23-00-09-0122/ НОМЕР_1 . Зазначає, що преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу. Також представник відповідача аргументує наявність підстав для відмови у задоволенні позову тим, що згідно п.102.4 ст.102 ПКУ, у разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу. Звертає увагу, що податкове повідомлення-рішення №2311/23000901 винесене 30.03.2021р. Строк позовної давності закінчився 01.04.2024 року. Позовна заява подана 01.10.2024 року. Отже просить також застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 клопотання представника відповідача про розгляд справи № 440/11609/24 за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши докази і письмові пояснення учасників справи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
Судом встановлено, що згідно із відомостями Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.09.2024, копія якого перебуває в матеріалах справи, ОСОБА_1 зареєстрований 22.11.2016 фізичною особою-підприємцем, основним видом економічної діяльності якого є: Код КВЕД 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.
В період з 12.02.2021 по 19.02.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області проведена фактична перевірки діяльності позивача, за наслідками якої складений Акт від 22.02.2021 № 1291/23-00-09-0122/ НОМЕР_1 про результати перевірки ФОП ОСОБА_1 , в якому зафіксовано порушення ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Податковим повідомленням-рішенням Форми «С» від 30.03.2021 № 2311/23000901 ГУ ДПС у Черкаській області повідомило ФОП ОСОБА_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 17000 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення направлено 30.03.2021 контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження фізичної особи-підприємця згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання про що свідчить відмітка оператора поштового зв`язку.
24 червня 2021 ГУ ДПС у Черкаській області сформована податкова вимога Форми «Ф» № 0026449-1302-2301 про те, що станом на 23 червня 2021 року сума податкового боргу ОСОБА_1 за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну становить 17000,00 грн.
Податкова вимога від 24.06.2021 № 0026449-1302-2301 надіслана відповідачу за адресою місцезнаходження фізичної особи-підприємця згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та ним отримана 05.08.2021, про що свідчать відомості рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Посилаючись на несплату відповідачем податкового зобов`язання у строки, визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення податкового боргу. 
Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам, суд виходить з наступного.
Предметом позовних вимог у цій справі є стягнення податкового боргу.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України (далі – ПК України, Податковий кодекс України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом (пункт 15.1 статті 15 ПК України).
За приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків, зокрема, зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
За визначенням викладеним в підпункті 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
В силу вимог пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України зазначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № №0340/1751/18 (адміністративне провадження №К/9901/8664/19).
Згідно з приписами пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають, серед іншого, право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України).
Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1. статті 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
За даними витягу з інтегрованої картки платника податку, за позивачем обліковується заборгованість за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 17000 грн., яка виникла 31.05.2021.
Отже з урахуванням наведеного правового регулювання та встановлених судом обставин, у відповідача виник податковий борг за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 17000 грн.
Доказів погашення вказаного податкового боргу відповідачем суду не надано.
Представник відповідача в обґрунтування заперечень проти позову посилається, зокрема, на ті обставини, що згідно п.102.4 ст.102 ПКУ, у разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу. Податкове повідомлення-рішення №2311/23000901 винесене 30.03.2021р. Строк позовної давності закінчився 01.04.2024 року. Позовна заява подана 01.10.2024 року.
Надаючи правову оцінку наведеним твердженням представника відповідача суд зазначає наступне.
За приписами норми абзацу першого - третього пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації). 
У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
Пунктом статті 102.2 статті 102 Податкового кодексу України встановлені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.
Положеннями пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Згідно абзацу третього пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
Згідно Акту від 22.02.2021 № 1291/23-00-09-0122/3466604919 про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), копія якого перебуває в матеріалах справи, зафіксоване вчинення платником податків правопорушення 12.02.2021 року.
Податкове повідомлення-рішення Форми "С" № 2311/23000901, яким ФОП ОСОБА_1 повідомлено про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем "адмін. штрафи та штрафні санкції за порушення закон. у сфері виробництва та обігу алког. напоїв та тютю" в сумі: 17000 грн. винесено ГУ ДПС у Черкаській області 30.03.2021.
Згідно пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Податкове повідомлення-рішення Форми "С" від 30.03.2021 № 2311/23000901 направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 30.03.2021 контролюючим органом за адресою місцезнаходження фізичної особи-підприємця згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання про що свідчить відмітка оператора поштового зв`язку. 
Отже податкове повідомлення-рішення форма "С" від 30.03.2021 № 2311/23000901 вважається врученим відповідачу.
Податкова вимога № 0026449-1302-2301 сформована контролюючим органом 24.06.2021, надіслана відповідачу за адресою місцезнаходження фізичної особи-підприємця згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та ним отримана 05.08.2021, про що свідчать відомості рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
З адміністративним позовом про стягнення податкового боргу ГУ ДПС у Черкаській області звернулось 25.09.2024.
Повертаючись до твердження представника відповідача про порушення контролюючим органом строку давності в 1095 календарних днів при зверненні до суду із даним позовом, суд з врахуванням встановлених у цій справі обставин та моменту виникнення податкового боргу у відповідача, зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 10 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Слід зазначити, що карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11.03.2020 № 211 з 12.03.2020.
Постановою від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Разом з тим, до завершення карантину, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, який набрав чинності з дня його опублікування 17.03.2022 (Голос України офіційне видання від 17.03.2022 — № 58) дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану.
Цим же Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України постановила внести до Податкового кодексу України, серед іншого, такі зміни: статтю 102 доповнити пунктом 102.9 такого змісту: "102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30 червня 2023 року № 3219-IX, який набрав чинності 01.08.2023, пункт 102.9 статті 102 виключений.
З урахуванням наведених обставин, що мали наслідком зупинення перебігу строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, строк давності встановлений статтею 102 Податкового кодексу України позивачем при зверненні до суду із даним позовом не порушений, підстави для його застосування у спірних правовідносинах відсутні.
В обґрунтування заперечень проти позову, з покликанням на статтю 78 Кодексу адміністративного судочинства України, представник відповідача посилається також на ті обставини, що 12 травня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси, розглянувши адміністративні матеріали (справа №712/2095/21), які надійшли з Управління протидії економічним правопорушенням ГУ ДФС у Черкаській області відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 виніс постанову, якою закрив провадження по справі про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164-5КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що за переконанням представника відповідача виключає відповідальність ОСОБА_1 .
Так постановою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/2095/21 (провадження № 3/712/968/21) від 12.05.2021, яка набрала законної сили 24.05.2021, за наслідками розгляду адміністративних матеріалів, які надійшли з Управління протидії економічним правопорушенням ГУ ДФС у Черкаській області відносно ОСОБА_1 , працюючого фізичною особою-підприємцем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП закрите, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення /https://reyestr.court.gov.ua/Review/96960187/. 
Згідно мотивувальної частини вказаного судового рішення «з наданих адвокатом доказів вбачається, що ФОП ОСОБА_1 було придбано у ФОП ОСОБА_2 тютюн для куріння кальяну, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку за період з 01.01.2009 по 21.02.2021 та при реалізації провів його через РРО. При цьому, згідно сертифікату відповідності з додатками, ФОП ОСОБА_2 має всю дозвільну документацію на реалізацію вказаного товару. Таким чином, проведеною фактичною перевіркою та відповідно протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами адміністративної справи не доведено факт зберігання з метою реалізації та реалізація тютюну для куріння кальяну без марок акцизного податку встановленого зразку в кафе «Alice Hookah» за адресою: АДРЕСА_1 ».
Відповідно до частин четвертої, п`ятої та сьомої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Суд зазначає, що преюдиція під час встановлення та перевірки обставин справи не має абсолютного характеру, оскільки відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
Згідно з імперативними положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів із власної ініціативи.
Такий підхід викладений в постанові Верховного Суду від 03.03.2026 у справі справа № 757/60260/19-ц
Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постанові від 29 листопада 2019 року у справі № 818/154/16, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Суд враховує, що зі змісту статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що преюдиційними можуть бути, за визначених у цьому Кодексі умов, саме обставини, встановлені у судовому рішенні, яке набрало законної сили.
З метою надання відповіді на всі значимі доводи викладені у відзиві на позовну заяву, суд вважає за необхідне зазначити, що у конкретних правовідносинах необхідно розмежовувати правовідносини та відповідне правове регулювання стосовно винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення та його узгодження, як письмового повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом, та правовідносини щодо стягнення сум узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений строк, з урахуванням підстав виникнення таких правовідносин.
При оцінці таких підстав та умов необхідно, зокрема, дотримуватись вимог частини першої та другої статті 9 та статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/2095/21 (провадження № 3/712/968/21) від 12.05.2021 не досліджувалось питання правомірності та обставини винесення ГУ ДПС у Черкаській області податкового повідомлення-рішення Форми "С" від 30.03.2021 № 2311/23000901, податкової вимоги від 24.06.2021 № 0026449-1302-2301 та обставини виникнення узгодженого грошового зобов`язання відповідача у спірних правовідносинах.
Водночас сторонами не надано суду доказів скасування або оскарження відповідачем рішень контролюючого органу: податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків Форми "С" від 30.03.2021 № 2311/23000901 та податкової вимоги від 24.06.2021 № 0026449-1302-2301.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, суд відхиляє покликання представника відповідача про врахування під час розгляду цієї справи обставин встановлених у справі № 712/2095/21 (провадження № 3/712/968/21) на підставі статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відтак за відповідачем рахується сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом України строк, яка набула ознак податкового боргу в розмірі 17000,00 грн.
Зважаючи на вищевикладене та враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, суд доходить висновку про обґрунтованість позову, який належить задовольнити шляхом стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. 
Отже, адміністративний позов Головного управління ДПС у Черкаській області належить задовольнити повністю.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 6-10, 139, 229, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, буд. 235, м. Черкаси, Черкаська область, 18002, код ЄДРПОУ: 44131663) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р.І. Молодецький