СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2026 року Справа № 480/3655/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3655/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області №51 від 24.10.2024 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на підставі пункту "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі, передбаченому п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з дня звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 18.06.2024. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що на момент звільнення позивача зі служби його вислуга, з урахуванням пільгової, складала більше 27 років, що відповідно до п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, є підставою для призначення пенсії за вислугу років. Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції направлено до відповідача документи для призначення позивачу пенсії. За результатами розгляду таких документів відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, що обумовило необхідність звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 12.05.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/3655/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Копія даної ухвали була направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області через підсистему "Електронний суд" та отримана ним 12.05.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Проте, відзиву на позовну заяву суду надано не було.
Згідно із ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі Указу Президента України від 13.12.2025 № 958/2025 "Про призначення суддів" та наказу голови Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 № 5-ОС "Про відрахування зі штату суду ОСОБА_2 у зв`язку з призначенням на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду", на підставі розпорядження керівника апарату від 14.01.2026 № 510 призначено повторний автоматизований розподіл судової справ № 480/3655/25.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026 зазначену справу було передано на розгляд судді Сумського окружного адміністративного суду Глазьку С.М.
Ухвалою суду від 16.01.2026 прийнято справу до свого провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 18.08.2005 по 02.06.2020 проходив службу в Державній прикордонній службі України, а у період з 11.01.2022 по 14.06.2024 - в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (а.с.14-15).
Наказом начальника державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» від11.06.2024 № 108/ОС-24 позивача звільнено з органів Державної кримінально-виконавчої служби України за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію".
Станом на день звільнення вислуга років позивача складає: у календарному обчисленні - 21 рік 02 місяці 08 днів; у пільговому - 27 років 05 місяців 17 днів.
18.10.2024 Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції було підготовлено та направлено до відповідача подання про призначення пенсії за вислугу років разом з підтверджуючими документами (а.с. 13-23).
Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 24.10.2024 № 51 (а.с.25) відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю достатньої календарної вислуги років (25 років і більше) на момент звільнення зі служби, визначених статтею 12 Закону № 2262-XI.
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України врегульовано Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).
Згідно пункту "б" статті 1 Закону України № 2262-XII право на пенсійне забезпечення мають, в тому числі, звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом до вислуги років для призначення пенсії зараховується служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду (пункт "б" частини 1статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб").
Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (частина 1 статті 2 зазначеного Закону України).
Згідно із пунктом "а" статті 12 Закону України № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям: надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Згідно статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.4 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.
Кабінетом Міністрів України від 17.07.1992 № 393 було прийнято постанову "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", відповідно до абз. 2-3 п.1 якої: військова служба в Державній прикордонній службі та Державній кримінально-виконавчій службі зараховується до вислуги років для призначення пенсій за вислугу років відповідно до цього закону.
Верховний Суд у своїх постановах від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі № 569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі № 750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі № 620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
Водночас, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
Враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду щодо врахування до вислуги років, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, як календарної, так і пільгової вислуги, суд зазначає, що маючи на час звільнення зі служби, станом на 14.06.2024 вислугу років у пільговому обчисленні 27 років 05 місяців 17 днів, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а відтак рішення про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії від 24.10.2024 № 51, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині- задоволенню.
Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити, шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з дати звернення за призначенням пенсії, а саме з 18.06.2024.
Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 24.10.2024 № 51 про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років згідно з п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з дати звернення за призначенням пенсії, а саме з 18.06.2024. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.М. Глазько