Дата документу 12.02.2026	Справа № 554/15694/25	
 	Провадження № 2/554/514/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

12 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого – судді Савченко Л.І.
при секретарі – Теницькій М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - 
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 30.10.2025 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якому прохав стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 09.06.2007 року, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з ним (рішення про визначення місця проживання дитини від 12.05.2021 року у справі № 639/6903/20) та повністю знаходиться на його утриманні та вихованні. Після повномасштабного вторгнення росії в Україні він разом із донькою евакуювалися у м.Полтава, де зараз і проживають. Відповідач з донькою не спілкується, ніякої допомоги на утримання дитини не надає, мешкає окремо, обов`язки матері не виконує. Відповідач є фізично здоровою та працездатною. З цих підстав, звернувся до суду з позовом. 
Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримує (а.с.39).
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи 12.01.2026 року на 08.30, про що свідчить Рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.38), та належним чином повідомленою про судове засідання 12.02.2026 року о 09.00, про що свідчить розписка про направлення судової повістки (а.с.41), у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони з 09.06.2007 року перебували в шлюбі , який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року (справа № 639/8925/16-ц, провадження № 2/639/559/17) (а.с.7)
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 14 травня 2013 року, актовий запис № 187 (а.с.10).
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 травня 2021 року у справі № 639/6903/20 визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 (а.с.7-12).
Згідно довідки Полтавського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 6 «Дивограй» від 25.08.2022 року, ОСОБА_1 разом із родиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово проживають як ВПО у Полтавському закладі дошкільної освіти з 04.03.2022 по 26.08.2022 (а.с.13).
Згідно довідки Полтавського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 44 «Волошка» від 03.08.2023 року, ОСОБА_1 разом із неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 26.08.2022 року по 03.08.2023 року (а.с.14).
З Довідок від 09.08.2023 року № 1603-5002899868 та від 09.08.2023 року № 1603-5002899865 слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15-16).
Таким чином, судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, перебуває на його утриманні, відповідачка не спростувала, що не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно положень частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідач є особою працездатного віку, відомості про перебування на утриманні інших осіб відсутні, не заперечує проти утримання доньки, так як зобов`язаний це робити відповідно до ст. 180 СК України..
Таким чином, суд відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки та дитини, прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.
Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнений на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.
Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 142, 206, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 жовтня 2025 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцятиднів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований, як ВПО за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
Відповідач –  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована як ВПО за адресою : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Суддя Л.І.Савченко