Номер справи137/347/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2026 

Літинський районний суд Вінницької області 
у складі головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря судових засідань ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Літин в матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026020050000026 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовця НОМЕР_1 , судимого вироком Літинського районного суду Вінницької області від 02.03.2026 року, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.5 ст. 407 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , старший оператор відділення взводу протитанкових ракетних комплексів роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , сержант, оператор 3 відділення 1 взводу протитанкових ракетних комплексів роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та триває по даний час, вчинив умисні правопорушення за наступних обставин.          Так, 15.11.2025 року точний час не встановлено, не пізніше 18 години під час перевірки наявності особового складу у місці тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , старшим сержантом виявлено відсутність обвинуваченого ОСОБА_3 .                Так, 15.11.2025 обвинувачений ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного самостійно залишив місце несення служби, а саме тимчасову дислокацію у в н.п. Українське Донецької області та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його 3 виконанням обов`язків військової служби до моменту його встановлення працівниками ВП №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.             Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України - тобто самовільне залишення військової частини, вчинені в умовах воєнного стану.   Крім цього, у обвинуваченого ОСОБА_3 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.           У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи обізнаним щодо вимог законодавства та відповідальності за незаконний обіг та бойових припасів та вибухових речовин, достовірно розуміючи щодо призначення та властивостей бойових припасів та вибухових речовин, маючи прямий умисел на незаконне придбання бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи ні дійсного, ні уявного на це права, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, незаконно придбав бойовий припас, а саме осколкову ручну гранату промислового виготовлення, яка за законодавством України не являється об`єктом дозвільної системи та може використовуватись тільки у військових та військово-тренувальних цілях військовослужбовцями Збройних сил України та інших законних військових формувань, створених на території України.         Після незаконного придбання, достовірно розуміючи щодо призначення та властивостей придбаної ним речі, ОСОБА_3 , переніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до 15.01.2026, маючи увесь цей час можливість їх використати.      15.01.2026 останній був виявлений працівниками відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. 15.01.2025, по вулиці Героїв України поблизу будинку № 49 у селі Микулинці Вінницького району Вінницької області, працівниками відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, в період часу з 17:06 по 17:22, під час огляду місця події, у правій кишені ОСОБА_3 , виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на вибуховий пристрій з двома підривачами.             Відповідно до висновку експерта від 16.01.2026, наданий на дослідження металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначеннями «663 12-25 Т» в конструктивному поєднанні з металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «9/73 UZRGM irv» - є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, яка відноситься до бойового припасу.          Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України – тобто носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.        Із показань обвинуваченого ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він дійсно був військовслужбовцем В/Ч НОМЕР_1 і 15.11.2025 самовільно поїхав, додому в с. Микулинці Вінницького району. На облік він по прибуттю не ставав і нікого не повідомляв. Весь цей час перебував за місцем проживання. Також підтвердив суду, що коли збирався додому, у речовому мішку перебувала граната, яку він зразу не замітив, а потім хотів її викинути, проте був затриманий і її у нього виявили. В скоєному розкаюється.      Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, суд вважає їх достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.  Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.              Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме самовільному залишенні військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.     При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, так і дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також те, що він усвідомив свою вину, щиро розкаявся у скоєному. Дані обставини суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.  Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України судом не встановлені.         При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України, суд враховує те, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.         При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.5 ст. 407 КК України, суд враховує те, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.         При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.              З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд керуючись ст.50, 65 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України та ч. 5 ст. 407 КК України - у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.  Відповідно до ст.70 ч.1 КК України, суд вважає необхідним призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.       Враховуючи ту обставину, що при винесенні даного вироку встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Літинського районного суду Вінницької області від 02.03.2026 року, а тому суд вважає необхідним на підставі ст. 71 ч.1 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.     Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2026 необхідно скасувати.          Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.   Процесуальні витрати підлягають до вирішення на підставі ст. 124 КПК України.              Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ: 
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.        ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. 
На підставі ст.70 ч.1 КК України, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 5 (п`яти)років позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 02.03.2026 року у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту проголошення даного вироку.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 15.01.2026 по 01.04.2026.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2026, а саме на предмет, зовні схожий на корпус гранати Ф-1, упакований до спецпакету НПУ Вибухотехнічна служба АВ3003527, предмет, зовні схожий на запал ручних гранат типу УЗГРМ, упакований до спецпакету НПУ Вибухотехнічна служба АВ3003532 - скасувати.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2026, а саме на: предмет, зовні схожий на запал ручних гранат типу УЗГРМ, який упаковано до спец. пакету НПУ Вибухотехнічна служба АВ3003528 та один предмет, зовні схожий на патрон, який упаковано до спец. пакету НПУ CRI 1249403 - скасувати.
Речовий доказ - предмет, зовні схожий на корпус гранати Ф-1, предмет, зовні схожий на запал ручних гранат типу УЗГРМ та предмет, зовні схожий на патрон -знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-26/1073-ВТХ від 16.01.2026 та № СЕ-19/102-26/1378-BTX від 23.01.2026 в розмірі 6685,50 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 349 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.     Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Літинський районний суд Вінницької області.    Вирок набуває чинності, якщо протягом 30 днів не буде подано апеляційної скарги.  Копії вироку вручити сторонам кримінального провадження
  Суддя:	  	ОСОБА_1