Справа № 525/108/26 
Провадження №3/525/72/2026  
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2026 селище Велика Багачка
Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гром. України, особи з інвалідністю ІІ групи, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
у с т а н о в и л а:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №994443 від 01.02.2026, 01.02.2026 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 будучи в нетверезому стані за місцем проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні погроз та образ в адресу своєї матері ОСОБА_2 , чум була завдана шкода психічному здоров`ю останньої. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомила суду про те, що пити їй не можна через хворобу, але у неї відсутня сила волі і коли їй наливають, вона п`є. Вона не хотіла нікого ображати, просить пробачення у своєї матері, хоче лікуватися.
Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що її дочка ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства через психічне захворювання, потребує постійного лікування, дочка позбавлена дієздатності згідно рішення суду, вона призначена її опікуном. Через хворобу дочці не можна вживати алкоголь, односельці знають це, але деякі навмисно наливають їй горілки. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , стає агресивна та йде з дому. Вона з чоловіком є людьми похилого віку і фізично не можуть втримати ОСОБА_1 , а оскільки на вулиці була дуже низька температура повітря, вона вимушена була викликати працівників поліції, оскільки хвилювалася, що дочка піде з дому та замерзне. 
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 1980 року народження, опікун ОСОБА_2 , отримує соціальну пенсію, як інвалід з дитинства довічно. Згідно довідки сер. МСЕ №0003515 ОСОБА_1 , 1980 року народження, з 18.12.2006 установлено другу групу інвалідності (інвалід з дитинства) безтерміново, рекомендовано нагляд психіатра.
Дослідивши матеріали справи та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справах про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення їх в точній відповідності з законом.
У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП є фізичні осудні особи.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Відповідно до вимог ст. 17 КУпАП, обставиною, яка виключає адміністративну відповідальність, зокрема, є вчинення правопорушення в стані неосудності.
Відповідно до ст. 20 КУпАП, не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
Необхідною умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у особи, що вчинила адміністративне правопорушення. Особи, що страждають психічними розладами й у силу цього не здатні усвідомлювати характер вчинених ними дій або оцінювати їх соціальне значення, а також не здатні керувати своїми діями через поразку вольової сфери психіки, не можуть діяти умисно або необережно, тобто виявити вину в адміністративно-правовому змісті.
Осудність - це психічний стан людини, який передбачає, що під час вчинення протиправного діяння людина може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення. Між осудністю й виною є тісний взаємозв`язок. Осудність, як і вина - невід`ємний елемент складу адміністративного правопорушення. Осудність - ознака складу адміністративного правопорушення, що характеризує його суб`єкт; вина - ознака складу, який характеризує суб`єктивну сторону. Осудність, як і вина, характеризується певними ознаками: інтелектуальними й вольовими. Вольова ознака юридичного критерію неосудності - нездатність особи під час вчинення адміністративного правопорушення керувати своїми діями (бездіяльністю) - означає нездатність людини діяти з своєї волі, відповідно до своїх уявлень, переконань, нездатність утриматися від імпульсивних, мимовільних й інших подібних діянь. Інтелектуальна ознака юридичного критерію неосудності означає нездатність особи під час адміністративного правопорушення усвідомлювати фактичний характер і суспільну шкідливість вчинюваних діянь (бездіяльності) та їх наслідків, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Проте, виходячи з наявних матеріалів справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного захворювання, над нею встановлена опіка, що свідчить про її неосудність на момент вчинення даного адміністративного правопорушення.
Відповідно до положень п. 3 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 9, 10, 17, 20, 173-2, 245, 247 КУпАП
у х в а л и в:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 3 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол