Справа № 375/106/26
Провадження№ 2/375/568/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області, в складі:
головуючого судді Банах-Кокус О.В.,
за участю секретаря Потапенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»; треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпропетровського міжрегіонального міністерства юстиції України Толстова В.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу - Завалієв Артем Анатолійович, державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпропетровського міжрегіонального міністерства юстиції України Толстова В.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 9 червня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1855, також просить стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 9 червня 2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис № 1855 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 14 грудня 2012 року.
Позивач посилається на те, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус у порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат» не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника, а також вчинив виконавчий напис з пропуском строків звернення. Також зазначає, що нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договрі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням діючого законодавства і тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Ухвалою судді від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
3 березня 2026 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, додаткових клопотань не має.
Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали за зареєстрованим місцезнаходженням, у судове засідання не з`явився.
18 березня 2026 року від представника відповідача Абібулаєвої Т.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову.
Треті особи, які належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати письмові пояснення по справі.
Відповідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стислий виклад позиції інших учасників справи
18 березня 2026 року від представника відповідача Абібулаєвої Т.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову.    Обгрунтувавши тим, що: 1. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду, якою фактично було змінено документи на підставі яких вчиняються виконавчі написи вступила в силу 22 лютого 2017 року, а оскаржуваний виконавчий напис було вчинений нотаріусом до набрання законної сили постановою - 9 червня 2016 року. За аналогією принципу дії закону в часі, рішення суду не може бути підставою для перегляду правочинів, вчинених до існування такого рішення, адже об`єктивно не існувало на момент їх вчинення жодних перешкод і заборон. 2. З боку позивача жодних контррозрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед банком, платіжних документів на підтвердження повного або часткового виконання позивачем зобов`язань за укладеним кредитним договором станом на день вчинення виконавчого напису не надається. Так само не надано доказів порушення приватним нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису. Тобто, позивач належними доказами не спростовує, а ні факту заборгованості перед банком, а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі, ані порушення порядку вчинення напису, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 3. Укладений між Банком та Позивачем кредитний договір на момент вчинення виконавчого напису не був розірваним, припиненим, не визнаний в судовому порядку недійсним, а отже, його дійсність презюмується (ст.204 ЦК України). 4. В даному випадку має бути застосована постанова Верховного Суду України від 03 березня 2021 року у справі № 173/436/18, провадження № 61-15104св19, в якій суд дійшов наступного висновку: «Встановивши, що підписана позичальником анкета-заява не містить строку повернення кредиту (користування ним), апеляційний суд залишив поза увагою те, що з урахуванням положень частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час». Таким чином, відповідач правомірно звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, а нотаріус правомірно в межах строків вчинив виконавчий напис. 5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за формальними ознаками на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і нотаріус не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Дана правова позиція підтримана у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 910/12265/20. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом були дотримані всі вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 6. Питання відсутності заборгованості станом на сьогоднішній день не впливає на чинність нотаріальних дій при вчиненні виконавчого напису на час коли така заборгованість мала місце. Наразі стан виконавчого провадження № АСВП: 56455106 є звершений, а АТ КБ «ПриватБанк» не є стягувачем.

Встановлені судом фактичні обставини справи. 
Суд установив, що 9 червня 2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис №1855 щодо стягнення з позивача грошових коштів у сумі 33280,32 грн, які є його боргом за кредитним договором від 14 грудня 2012 року, укладеним з АТ КБ «ПриватБанк».
23 травня 2018 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Толстовою В.С. відкрито виконавче провадження №56455106 примусового виконання виконавчого напису №1855 від 9 червня 2016 року, за заявою про відкриття виконавчого провадження представника АТ КБ «ПриватБанк» від 18 квітня 2018 року № 201804180406.
Заявою про відкриття виконавчого провадження від 18 квітня 2018 року №201804180406 ПАТ КБ «ПриватБанк» просить Покровський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області просить прийняти до виконання виконавчий документ від 9 червня 2016 року по справі № 1855 та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок містив такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку в редакції чинній станом на 9 червня 2016 року).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку, а лише їх конкретизує.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості боржника - обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).
Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису .
Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів судової палати цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 1 березня 2017 року справа № 201/1662/16-ц.
З матеріалів справи вбачається, що стягнення грошових коштів з боржника здійснювалося за період понад 3 роки (тобто з перевищенням строків позовної давності), з 14 грудня 2012 року по 9 червня 2016 року, про що зазначено у виконавчому написі нотаріуса. Із встановленого слідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості відповідача перед банком.
Оцінку тій обставині, що кредитний договір не було посвідчено нотаріально, а тому нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис, суд не надає, адже станом на дату вчинення виконавчого напису нотаріусом 9 червня 2016 року такої вимоги не існувало.
З огляду на наведене, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми чинного законодавства, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1331,20 грн.
Керуючись Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, статтями 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»; треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпропетровського міжрегіонального міністерства юстиції України Толстова В.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 9 червня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за №1855 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 33280,32 грн на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (юридична адреса: вул. Грушевського,1д, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 14360570).
Треті особи: 
приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, місцезнаходження за адресою: 14000, м. Чернігів, проспект Миру, буд. 55;
державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпропетровського міжрегіонального міністерства юстиції України Толстова В.С., код ЄРДПОУ 34545918, місцезнаходження за адресою: 50096, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць, буд. 37-В.
Повний текст судового рішення виготовлено 9 квітня 2026 року.

Суддя          О.В. Банах-Кокус