Тарутинський районний суд Одеської області 
_________________________________________________________________________
Справа №497/1122/25
Провадження по справі № 2/514/173/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року    с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді - Кравченко П.А.,
за участю секретаря судового засідання – Мельниченко Н.М.
за участю сторін:
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Бессарабське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області про визначення місця проживання дитини,
В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 02.06.2019 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 14.09.2023 року розірвано. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_1 самостійно забезпечує матеріальне утримання, догляд та виховання сина, виконує всі передбачені законом обов`язки, щодо належного утримання дитини. Вона повністю самостійно оплачує лікування дитини, послуги дитячого садка та логопеда, купує іграшки, забезпечує належне харчування, а також оплачує комунальні послуги. Дитина ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, без реєстрації. В майбутньому позивач планує зареєструвати дитину за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 . Вони з відповідачем не дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання дитини, тому вона змушена вирішувати це питання в судовому порядку.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Кравченко П.А.
Ухвалою судді Тарутинського районного суду Одеської області від 30 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою судді Тарутинського районного суду Одеської області 26 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 
24.11.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іванової Г.С. через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких, вважає, що сукупність фактичних обставин, відсутність письмової згоди до і після засідання органу опіки, відсутність зареєстрованого місця проживання дитини за місцем проживання матері, тривалий аліментний конфлікт та борг, наявність спорів щодо участі у вихованні, погрози з боку батька й його небажання стабільно закріпити проживання дитини з матір`ю, свідчить про реальний, триваючий спір між батьками щодо місця проживання дитини і не можливо розцінювати, як відсутність спору.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що між нею та батьком дитини наявний спір про визначення місце проживання дитини. Батько постійно наполягає, що дитина має проживати за межами України та бути у безпеці. Сам батько не повідомляє де він наразі перебуває та мої доводи, що проживання дитини разом зі мною у с-щі Бессарабське є безпечним, дитина відвідує дошкільний навчальний заклад, проживає у належних умовах, його не влаштовують та він повідомляє, що забере дитину проживати разом з ним. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 
Представник третьої особи – Служби у справах дітей Бессарабської селищної ради Демчук Д.Г., в судове засідання не з`явився, надали згоду на проведення розгляду справи за відсутності представника та про підтримання позовних вимог.
Вислухавши думку позивача її представника, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли у зв`язку із особистими немайновими правами і обов`язками батьків та дітей, а тому регулюються Главою 13 СК України.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що 02.06.2019 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 14.09.2023 року розірвано.
ОСОБА_1 працює ПАБ «Банк Восток» з 16.10.2018 року та займає посаду провідного економіста відділу підтримки продажів (що підтверджується характеристикою з місця роботи). Має стабільний дохід, що підтверджується довідкою ОК-5 від 29.04.2025 року.
Відповідно до довідки виданої директором Бессарабського ліцею Бессарабської селищної ради Одеської області Ткаченко О., ОСОБА_4 , відвідує дошкільний заклад «Топольок» Бессарабського ліцею Бессарабської селищної ради Одеської області.
З характеристики наданої директором дошкільного закладу «Топольок» від 18.04.2025 року, позивач бере активну участь у житті групи і дошкільного закладу. Дуже відповідальна, завжди цікавиться успіхами своєї дитини. Дитина охайна, завжди одягнена за сезоном. Відвідує батьківські збори, забирає дитину із садочка мати або дідусь.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрати на дитину задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 15000 грн. 00 коп., але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову -21.02.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4 . У решті позовних вимог відмовлено. 
Згідно висновку Органу опіки та піклування Бессарабської селищної ради про доцільність визначення місця проживання дитини від 23.10.2025 року №2370/1-13, орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради, вважає доцільним визначити місце проживання та виховання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
З огляду на викладене, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, враховуючи ставлення сторін до сина, участь кожного з них у його вихованні, яка створила належні умови для виховання та розвитку дитини, яка має стійкі соціальні зв`язки, суд виходячи з якнайкращих інтересів дитини, приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини сторін з матір`ю в ситуації, що склалась на час розгляду справи, відповідатиме якнайкращим інтересам дитини сторін.
Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, а навпаки відповідатиме її інтересам, враховуючи, що сторони не дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
У відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області про визначення місця проживання дитини – задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16 квітня 2026 року.

Суддя      П.А. Кравченко