Справа № 465/11205/25    Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І. 
Провадження № 33/811/524/26    Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілого адвоката Зарічного І. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого Зарічного І. Я. на постанову Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2026 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 
встановив:
постановою Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2026 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 03.12.2025 о 08 год. 15 хв. у м. Львові на вул. Кульпарківська, 99, керуючи транспортним засобом «Peugeot 3008», р. н. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дала дорогу зустрічному автомобілю «Renault Megane», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого здійснила зіткнення з ним, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.10.1та п.10.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. 
На зазначену постанову представник потерпілого адвокат Зарічний І. Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на схемі місця ДТП візуально видно, що транспортний засіб ОСОБА_1 у момент зіткнення перебував на зустрічній смузі руху, а автомобіль потерпілого наближений до краю смуги, що свідчить про те, що він намагався уникнути зіткнення. Зазначене підтверджується відеозаписом події. Звертає увагу на те, що пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що транспортний засіб ОСОБА_1 знаходився у нерухомому стані перед здійсненням маневру повороту спростовується відеозаписом події. 
Заслухавши доводи представника потерпілого адвоката Зарічного І. Я., які підтримали подану апеляцію, ОСОБА_1 , яка заперечила проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
З огляду на те, що повний текст оскаржуваної постанови був опублікований у Єдиному реєстрі судових рішень та отриманий адвокатом 04.03.2026 року, вважаю, що він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2026 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
В мотивах прийнятого рішення суд першої інстанції покликається на відеозапис події, згідно з яким, на думку суду,  автомобіль особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у момент зіткнення перебував у нерухомому стані. Свідок підтвердила, що потерпілий не обрав безпечної швидкості руху та не вжив своєчасних заходів для уникнення зіткнення, зокрема безпечного інтервалу. Крім того, характер та локалізація механічних пошкоджень на автомобілях узгоджуються з наведеними обставинами та підтверджують зазначені висновки.
Проте, вважаю що такі висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та прийнятими без з`ясування всіх обставин справи.
Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП.
Зокрема, постанова місцевого суду повинна містити опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Натомість суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, не дослідив всіх доказів у справі, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, та не обґрунтував з посиланням на докази висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. п. 10. 1, 10. 4 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно із п. 10.4 Правил дорожнього руху України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
Таким чином, перед зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також дати дорогу зустрічним транспортним засобам.
Зокрема, з відеозапису з камер спостереження вбачається, що транспортний засіб марки «Peugeot 3008», р. н. НОМЕР_1 рухався по вул. Кульпарківській та повертав ліворуч на вулицю Перфецького, після чого намагався відразу повернути на вулицю ліворуч паралельну вулиці Кульпарківській. В момент маневру ліворуч водій транспортного засобу «Peugeot 3008», р. н. НОМЕР_1 , виконав частину маневру, частково заїхавши на зустрічну смугу руху, та застосував екстрене гальмування, оскільки на зустріч по своїй смузі руху рухався транспортний засіб марки «Renault Megane», р. н. НОМЕР_2 та намагався уникнути зіткнення, повернувши праворуч. В цей момент відбулось зіткнення транспортних засобів. 
Вважаю, що суд першої інстанції невірно оцінив вказаний відеозапис та встановив відсутність у діях ОСОБА_1 порушень п. п. 10. 1, 10. 4 ПДР України, з огляду на те, що саме ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху повинна була переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також дати дорогу транспортному засобу під керуванням потерпілого, що як вбачається із вищевказаного відеозапису нею зроблено не було.
Зазначене також підтверджується зібраними та перевіреними доказами, що містяться у матеріалах справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 03.12.2025 року, схеми місця ДТП, на якій зафіксоване місце зіткнення транспортних засобів, що візуально знаходиться на смузі руху потерпілого, з якою погодилась ОСОБА_1 , а також письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .
Доводи ОСОБА_1 про перевищення дозволеної швидкості потерпілим жодними доказами не підтверджується і такі відсутні у матеріалах справи.
У зв`язку з цим, постанова Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2026 року підлягає скасуванню та у відповідності до ст. 294 КУпАП слід прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.
Відтак, на момент винесення постанови судом апеляційної інстанції минув тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, оскільки подія адміністративного правопорушення мала місце 03.12.2025 року, а тому відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі, підлягає закриттю.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
постановив:
поновити представнику потерпілого адвокату Зарічному І. Я. строк на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката Зарічного І. Я. задовольнити частково.
Постанову Франківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2026 року скасувати.
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Львівського
апеляційного суду Головатий В. Я.