МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 р.  	№ 400/4519/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв,54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, 	
про	визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення від 19.12.2024 №142850007655, зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ПФУ в Миколаївській області (відповідач- 1) та Головного управління ПФУ у Харківській області (відповідач- 2) про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періодів роботи з 15.01.1990 - 20.08.1995 рік та 14.01.2002 - 26.09.2007 роки, згідно трудової книжки НОМЕР_2 ;скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 142850007655 від 19.12.2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періоди його роботи з 15.01.1990 - 20.08.1995 рік та 14.01.2002 - 26.09.2007 роки, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком від 16.12.2024 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем 2 протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 25 років, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1V від 09.07.2003 (зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 2148-VII від 03.10.2017). До страхового стажу не зараховано періоди роботи:15.01.1990 - 20.08.1995 відповідно до записів трудової книжки від 20.07.1987 НОМЕР_3 , оскільки відсутнє найменування підприємства при прийомі на роботу, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58; 14.01.2002 - 26.09.2007 (частково зарахований) згідно до записів трудової книжки від 20.07.1987 НОМЕР_3 , оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про нарахування та сплату страхових внесків; 12.02.1990 - 05.03.1993- період роботи в Харківському міському управлінні УМВД,
відповідно до довідки від 15.12.2000 № 40/316, оскільки відсутній відповідний запис про період роботи в трудовій книжці від 20.07.1987 НОМЕР_4 та перетинається з періодом роботи з 15.01.1990 по 20.08.1995, з чим позивач не погоджується та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Відповідач 1 надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки за результатами розгляду заяви про призначення дострокової пенсії позивачу встановлено, що під час призначення пенсії до страхового стажу не були враховані, згідно трудової книжки від 20.07.1987 НОМЕР_3 : період з 15.01.1990 по 20.08.1995 в зв`язку з відсутністю найменування підприємства в записі при прийомі на роботу, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 (далі — Інструкція №58);період з 14.01.2002 по 26.09.2007 в зв`язку з відсутністю даних в системі персоніфікованого обліку. Страховий стаж позивача становить 18 років 04 місяців 15 днів. Позивачу відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком за заявою від 16.12.2024 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу за статтею 115 Закону № 1058 для призначення дострокової пенсії за віком, згідно наданими документами.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.12.2024 № 142850007655 про відмову позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком, є правомірними та законними, прийнятими в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства.
Відповідач 2 надав до суду відзив, просить в задоволенні позову відмовити,вказавши, що починаючи з 01.07.2000 обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку (пункт 3 постанови № 794). Страховий стаж частково зарахований по даним СПОВ.
Оскільки запис про період роботи в Харківському міському управлінні УМВС України з 12.02.1990 по 05.03.1993 згідно довідки від 15.12.2000 № 40/316 відсутній в трудовій книжці та перетинається з періодом роботи з 15.01.1990 по 20.08.1995, зарахувати період роботи з 12.02.1990 по 05.03.1993 можливо лише після надходження акту перевірки довідки від 15.12.2000 № 40/316.
Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо зарахування спірних періодів роботи.
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058).
Згідно з приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п.1, п.2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Відповідно до п. 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Відповідно до п. 2.14. Інструкції № 58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".
На виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 №794, від 08.06.1998 № 832 персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування впроваджувався протягом 1998-2000 років. Починаючи з 01.07.2002 обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку.
З урахуванням зазначених норм, персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000 є обов`язковим.Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважає, що рішення від 19.12.2024 №142850007655 є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Дослідив докази, суд дійшов висновку.
16 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , звернувся до Головного правління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою щодо призначення пенсії за віком.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області І" 142850007655 від 19.12.2024 року, йому було відмовлено в призначенні пенсії за іком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 25 років, визначеного іунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне іенсійне страхування» № 1058-1V від 09.07.2003 (зі змінами, внесеними згідно із аконом України № 2148-VII від 03.10.2017). До страхового стажу не зараховано періоди роботи
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено право громадян України на державне пенсійне забезпечення.
Згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
До набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробітно, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), встановлено, що за відсутності трудової книжки абовідповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно із пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу
заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
За визначенням ст. 1 Закону № 1058, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058. страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ст. 20 Закону № 1058, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник. оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Суд приходить до висновку, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком.
Основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів. Довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий стаж виник до 21.08.1992. Після 21.08.1992 основними документами, які підтверджують стаж в період роботи на відповідних посадах, є трудова книжка.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, організації, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, організації, не може бути підставою для позбавлення громадянина його конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
У відповідності до пунктів 4, 5 частини першої статті 16 названого Закону, застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною другою статті 24 згаданого Закону визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Пунктом 5 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 №8-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за №785/25562 (надалі - Положення), реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальноооов язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Положення, відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Абзацами другим, третім другим пункту 4 розділу IV Положення передбачено, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.
Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.
Тобто, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Така ж позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 02 серпня 2022 року по справі № 560/4616/20. провадження № К/9901 /9083/21.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тому позов належить задовольнити.
Судові витрати покласти на ГУ ПФУ в Харківській області, так як саме цим відповідачем було прийнято оскаржуване рішення.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв, 54008 РНОКПП 13844159,Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022,код ЄДРПОУ 14099344 ) задовольнити. 
2. Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харквській області щодо незарахування ОСОБА_1 , періодів роботи з 15.01.1990 - 20.08.1995 рік та 14.01.2002 - 26.09.2007 роки, згідно трудової книжки НОМЕР_5 - протиправною.
3. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харквській області № 142850007655 від 19.12.2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), періоди його роботи з 15.01.1990 - 20.08.1995 рік та 14.01.2002 - 26.09.2007 роки, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком від 16.12.2024 року.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022 код ЄЖРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1 211,20 грн.
6. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко