Справа № 358/520/26  Провадження № 3/358/276/26   	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Богуслав 

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Плавськ, Тульської обл., Росія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, стрільця помічника гранатометника 2 відділення взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , 
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення 

В С Т А Н О В И В : 

12 лютого 2026 року о 21 годині 00 хвилин, в особливий період, який настав з моменту введення Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ воєнного стану військовослужбовець, призваний за мобілізацією стрілець помічник гранатометника 2 відділення взводу охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 був виявлений на території ППД військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації руху почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини. В результаті проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «АлкоФор 505» № 00421 у солдата ОСОБА_1 було виявлено вміст алкоголю у розмірі 1,397 проміле (тест № 00117 від 12.02.2026, 21:51).
Своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Особа, щодо якої складеного протокол про адміністративне правопорушення – ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило.
Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду шляхом направлення sms-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду», що підтверджується матеріалами справи, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави – учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.
Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а завданнями провадження є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, відтак суд вважає за необхідне розгляд справи проводити без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.
Так, згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-Х11 зі змінами: особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з воєнною агресією російської федерації проти України запроваджено воєнний стан, який на даний час неодноразово продовжений.
Із витягу з наказу № 291 від 25.09.2025 т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) майора ОСОБА_2 вбачається, що солдата ОСОБА_1 , сапера розмінування-оператора безпілотних літальних апаратів 2 відділення механізованих засобів розмінування 2 взводу механізованого розмінування роти механізованого розмінування військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника регіонального управління « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 23.09.2025 №23-РС на посаду стрільця помічника гранатометника 2 відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що з 25.09.2025 посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 12).
Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 12.02.2026 за № 6 та результату тестування вбачається, що 12.02.2026 о 21-51 год. був оглянутий ОСОБА_1 та в результаті огляду (результат обстеження – 1,397 проміле) було встановлено висновок: алкогольне сп`яніння (а.с. 8-9).
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 12.02.2026 № 6; результатами тестування на алкоголь до протоколу від 12.02.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 12.02.2026; рапортом чергового офіцера в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 .
Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за фактом, викладеним у протоколі про військове адміністративне правопорушення № 10 від 12.02.2026.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, зміст його вимогам відповідає ст. 256 КУпАП.
Своїми діями, які проявились у виконані військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, а саме воєнного стану, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Санкція частини третьої статті 172-20 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Відповідно до ст.23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Згідно статті 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Згідно статті 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, зважаючи на те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
У відповідності до вимог п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 665,60 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 172-20 ч. 3, 252, 280, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, - 

П О С Т А Н О В И В : 

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UА308999980313010106000010750, код класифікації доходів бюджету: 21081100).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м.Київ, 01601, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області. 

Головуючий: суддя 	К. С. Романенко