Справа № 188/1897/25 
Провадження № 2/188/928/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року с-ще Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Курочкіної О.М. 
секретар судового засідання Сахно А.А. 
справа №188/1897/25
позивач ОСОБА_1 
відповідач: Лисичанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області
про визнання права приватної власності 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є власницею кв. АДРЕСА_1 .
У липні 2022 року м. Лисичанськ Луганської області було окуповано РФ, внаслідок чого вона була вимушена переміститися до м. Тернопіль.
Внаслідок воєнних дій її квартиру було пошкоджено. Оцінити характер та обсяг наявних пошкоджень квартири на теперішній час не вбачається можливим з огляду на відсутність у позивачки спеціальних знань, а також беручи до уваги безпекову ситуацію, що має місце у м. Лисичанськ Луганської області. 
23 лютого 2023 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України». Зазначений закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна. Постановами Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 та від 30.05.2023 № 600 затверджені відповідні порядки, якими деталізовані та впроваджуються механізми, визначені положеннями закону про компенсацію. Однією з обов`язкових умов отримання компенсації за пошкоджене житло згідно цих положень є наявність відомостей про пошкоджений об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна отримувачу компенсації необхідно провести дії щодо державної реєстрації припинення такого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Будучи потенційним отримувачем компенсації для відновлення своєї квартири, пошкодженої внаслідок бойових дій, та виконуючи встановлені нормативно-правовими актами умови для отримання компенсації, позивачка звернулася до Центру надання адміністративних послуг м. Тернопіль для отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстроване право власності на її квартиру, але згідно з Інформаційною довідкою, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію за позивачкою права власності на квартиру відсутні.
Позивачка звернулася із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно про внесення відомостей про реєстрацію за нею права власності на квартиру. Однак, рішенням державного реєстратора від 20 травня 2025 року їй було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01 січня 2013 року. Неможивість проведення державним реєстратором реєстраційних дій з внесення (реєстрації) відомостей про право власності на квартиру до відповідних державних реєстрів унеможливлює отримання в майбутньому позивачкою компенсації для відновлення своєї квартири, а також позбавляє іншим чином можливості розпоряджатися своїм майном (квартирою). Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення фактично невизнаного права власності на квартиру, позивач вимушена звернутися з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
Просить суд визнати за нею право власності на належну їй квартиру.
В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.
Сторона відповідача про розгляд справи належним чином неодноразово повідомлена, від відповідача не надійшло відзиву, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи .
Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до свідоцтва про право власності в порядку спадкування НОМЕР_1 від 07.11.2002 року ОСОБА_1 успадкувала після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,20 кв.м., жилою площею 28,30 кв.м.
Реєстраційним написом на правовстановлюючому документі від 20.11.2002 року, зазначена в свідоцтві на право власності НОМЕР_1 від 07.11.2002 року,1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .
Згідно технічного паспорту інвентарний №13535, реєстраційний номер 132 та домової книги, позивачці належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,20 кв.м., жилою площею 28,30 кв.м.на підставі Свідоцтва про право власності та Свідоцтва про право власності в порядку спадкування .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 власник відсутній, заборони відчуження, іпотека та арешти на зазначене майно відсутні.

Відповідно до паспорту та довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, позивач є внутрішньо переміщеною особою. 
Довідкою оцінювача про вартість майна підтверджується вартість нерухомості.
Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій №78987173 від 20.05.2025 року позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що обов`язки по зберіганню реєстраційних справ щодо об`єктів нерухомого майна, права на які виникли та зареєстровані до 1 січня 2013 року, були покладені Лисичанською міською радою на комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації». Такі справи до 24.02.2022 оцифровані не були, зберігалися у приміщенні ЛКП «БТІ» у паперовій формі та до моменту окупації 03 липня 2022 року з міста Лисичанська евакуйовані не були, само підприємство не релоковане, діяльності на підконтрольній Україні території не провадить. Таким чином, на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 1 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Лисичанськ Луганської області. У зв`язку з чим провести державну реєстрацію права власності не надається можливим.
Подані реєстратору документи не дають змоги встановити набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Звітом про оцінку майна від 05.09.2024 рок підтверджується вартість зазначеної квартири.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18). 
Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.
Таким чином суд підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.
Підтвердження права власності на зруйноване майно необхідно позивачам для отримання матеріального відшкодування від держави.
Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 20.22року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.
Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309. (у редакції станом на час і розгляду справи), територію Лисичанської міської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.
Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
За заявою позивачки судові витрати залишити за ОСОБА_1 .
Враховуючи вищезазначене, керуючись ст..328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,20 кв.м., жилою площею 28,30 кв.м.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
 Суддя 	  О. М. Курочкіна