Справа № 128/195/21

РІШЕННЯ
Іменем України
17 квітня 2026 року місто Вінниця   
Вінницький районний суд Вінницької області у складі
судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.
та учасників справи:
прокурора Вінницької обласної прокуратури – Ярмощука В.П.,
представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ПАТ «Якушинецьке» – адвоката Слюсар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Якушинецької сільської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», ОСОБА_4 , про зобов`язання передачі земельних ділянок в комунальну власність,
УСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Якушинецької сільської ради звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив. Позов обґрунтовує тим, що «обласною прокуратурою виявлено порушення інтересів держави, які залишились без належного реагування з боку уповноважених державних органів. Установлено, що упродовж 1995-1996 років Фондом державного майна України проведено процедуру приватизації орендного майна радгоспу «Якушинецький» шляхом перетворення його у Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке». У користуванні орендного підприємства радгосп «Якушинецький» до перетворення знаходилось 1503 га земель, у тому числі 127 га лісу. У 1997 році ВАСТ «Якушинецьке» з метою подальшого паювання видано Державний акт на право колективної власності на землю для сільськогосподарського використання загальною площею 715,6 га. До цих земель також увійшли ділянки лісу, у тому числі ділянка площею 4,5086 га, якій у 2016 році присвоєно кадастровий номер 0520688900:04:004:0206. У 2002-2003 роках землю, що передавалась ВАСТ «Якушинецьке», розпайовано. Кожен співвласник (або його спадкоємці), зазначений у Державному акті, одержав свою частку землі в натурі (на місцевості) із земель колективної власності, реалізувавши право на отримання у приватну власність своєї частки землі. Ділянки лісу паюванню не підлягали, у схему поділу та проект організації території земельних часток (паїв) власників сертифікатів не увійшли та, відповідно, у приватну власність членів товариства не передавались. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 04.06.2010 Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке» припинено шляхом зміни організаційно-правової форми та перетворено в Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке». Іншим рішенням загальних зборів акціонерів ПрАТ «Якушинецьке» від 29.04.2015 надана згода на передачу Якушинецькій сільській раді земельних ділянок, що перебували у колективній власності та не підлягали паюванню в межах населених пунктів с. Зарванці та с. Якушинці, крім ділянок, на яких розташовані будівлі, інші об`єкти інфраструктури та землі, що входять до статутного фонду товариства. Однак ПрАТ «Якушинецьке» спірну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, розташовану у с. Зарванці по вул. Сосновій, б/н, Вінницького району Вінницької області, сільській раді не передало, натомість, керівник товариства ОСОБА_5 06.04.2018 звернувся до державного реєстратора Вінницької обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» з заявою про проведення державної реєстрації за товариством права приватної власності на неї. За результатами розгляду вищевказаної заяви державним реєстратором Вінницької обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» прийнято рішення індексний номер 40546029 від 10.04.2018 про реєстрацію за Приватним акціонерним товариством «Якушинецьке» права власності на земельну ділянку загальною площею 4,5086 га, що розташована у АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206. Після реєстрації права приватної власності на спірну земельну ділянку за ПрАТ «Якушинецьке» останнє звернулось з заявою на адресу ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про її поділ. На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 в Державному земельному кадастрі зареєстровано три ділянки: площею 0,2962 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235, площею 0,3868 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236, площею 3,8256 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237. У подальшому за заявою керівника товариства ОСОБА_5 державним реєстратором Якушинецької сільської ради Мельник І.А. 05.08.2020 прийнято три рішення: про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235 за ПрАТ «Якушинецьке» (рішення №53463168), про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236 за ПрАТ «Якушинецьке» (рішення №53463909), про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237 за ПрАТ «Якушинецьке» (рішення №53463168). При цьому підставою державної реєстрації зазначено рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради від 24.12.2015, яким земельна ділянка не передавалась у власність ПрАТ «Якушинецьке», та технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, розроблену ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», яка також не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку. Рішення державного реєстратора Вінницької обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40546029 від 10.04.2018 та наступні три рішення державного реєстратора Якушинецької сільської ради від 05.08.2020 за номерами 53463168, 53463909 і 53464529 є незаконними та не могли породжувати юридичних наслідків для ПрАТ «Якушинецьке» за таких підстав. Право приватної власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 (0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237) не могло бути зареєстровано за Приватним акціонерним товариством «Якушинецьке», оскільки відсутнє рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу її у приватну власність, а рішення державним реєстратором прийнято на підставі документів, які не посвідчують виникнення права приватної власності. Так, за даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності у ПрАТ «Якушинецьке» зазначено рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 24.12.2015. Однак зазначеним рішенням Якушинецька сільська рада вирішила лише надати дозвіл ПрАТ «Якушинецьке» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 4,5 га в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області. При цьому установлено, що Якушинецька сільська рада рішень про затвердження документації із землеустрою та передачу спірної земельної ділянки у приватну власність ПрАТ «Якушинецьке» не приймала. Зазначене свідчить, що державним реєстратором Вінницької обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» прийнято рішення про державну реєстрацію права на спірну земельну ділянку всупереч законодавству за відсутності документів, які б підтверджували заявлене право приватної власності та підстави його виникнення. У зв?язку з тим, що у ПрАТ «Якушинецьке» відсутній правовстановлюючий документ, а саме: рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування, або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність, чи надання у постійне користування, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.04.2018 не може підтверджувати виникнення права власності на дане нерухоме майно. Аналогічно відповідні рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки на підставі технічної документації про поділ також не можуть підтверджувати виникнення права власності у ПрАТ «Якушинецьке» на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237. Таким чином, рішення державного реєстратора Вінницької обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» індексний номер 40546029 від 10.04.2018 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 ПрАТ «Якушинецьке» та наступні три рішення державного реєстратора Якушинецької сільської ради за номерами 53463168, 53463909 та 53464529 від 05.08.2020 про реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237 за ПрАТ «Якушинецьке» прийняті за відсутності документів, які посвідчують право приватної власності, а отже, з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 49, 81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015. Разом з тим, Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», як юридична особа приватного права, не могло набути право приватної власності на земельні ділянки на підставі державного акту на право колективної власності. Так, вивченням матеріалів приватизаційної справи радгоспу «Якушинецький» установлено, що у 1995 році Фондом державного майна України розпочато процедуру приватизації орендного майна радгоспу «Якушинецький» шляхом перетворення його у сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство. Відповідно до наказу Фонду державного майна України №714-К від 29.05.1996, затверджено план приватизації, згідно з яким радгосп «Якушинецький» перетворюється у Сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство, засновниками якого виступають ФДМУ по Вінницькій області та організація орендарів радгоспу. У додатку до наказу визначено перелік нерухомого майна колективної власності. Згідно з розділом V плану приватизації, в статутний фонд акціонерного товариства не включається ліс площею 127 га. У вищевказаній приватизаційній справі міститься лист голови правління ВАСТ «Якушинецьке», адресований регіональному відділенню ФДМУ, де зазначено, що у відповідності до розпорядження виконкому Ради міністрів УРСР від 10.02.1982 №64-Р та розпорядження виконкому Вінницької обласної Ради народних депутатів «Про передачу земель радгоспу «Якушинецький» у колективну власність ВАСТ «Якушинецьке», передані земельні ділянки сільськогосподарських угідь – 778 га, із яких рілля – 697 га, пасовища – 46 га, сіножаті – 35 га, ставки (водойми) – 27 та ліс – 127 га. Також у листі голова правління ВАСТ «Якушинецьке» зазначає, що відповідно до Указу Президента України «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам» від 08.08.1995 №720, розпаюванню не підлягають ставки і водойми площею 27 га та ліс площею 127 га. Наказом Фонду державного майна України №715-К від 29.05.1996 затверджено статут сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Якушинецьке», який зареєстровано рішенням виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів за №27 від 20.06.1996. Рішенням організації орендарів радгоспу від 30.05.1996 постановлено, що сільськогосподарське Відкрите акціонерне товариство «Якушинецьке» є законним правонаступником радгоспу «Якушинецький». Свідоцтво про державну реєстрацію ВАСТ «Якушинецьке» видано 25.06.1996, про що здійснено запис в журналі обліку реєстрації №27 з кодом ЄДРПОУ 01546988. Згідно з договором на безоплатну передачу державного майна, зареєстрованого Вінницькою районною державною адміністрацією 21.03.1997, регіональним відділенням Фонду державного майна України безоплатно передано ВАСТ «Якушинецьке» його акції для подальшого розподілу серед працівників та прирівняних до них осіб. Також сформовано список громадян – членів ВАСТ «Якушинецьке» у кількості 208 осіб, затверджений головою Якушинецької сільської ради народних депутатів Драчишиним М.П. та головою правління ВАСТ «Якушинецьке» Венгловським С.С. ВАСТ «Якушинецьке» 17.06.1997 оформлено Державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000153 для сільськогосподарського використання загальною площею 715,6 га (17 ділянок). У додатку №1 до Державного акту зазначено список членів ВАСТ «Якушинецьке» у кількості 208 осіб. Спірні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237 на той час входили до складу ділянки №15 Державного акту на право колективної власності на землю серії 1-ВН №000153. Право колективної та приватної власності не є тотожними, оскільки мають різну правову природу. Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке» у 2010 році припинено шляхом перетворення в Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке». Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», як юридична особа приватного права, є одноосібним власником майна, переданого йому засновниками та акціонерами, як вклад до статутного капіталу, також майна, отриманого в результаті господарської діяльності і на інших законних підставах (стаття 4 Статуту ПрАТ «Якушинецьке»), та на власний розсуд розпоряджається ним. У законодавстві України відсутні норми, що дозволяють правонаступнику майнових прав підприємства, якому земельна ділянка була передана на праві колективної власності, автоматично набувати право власності на земельну ділянку. Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», як юридична особа приватного права, не могло набути право приватної власності на земельні ділянки на підставі Державного акту на право колективної власності, оскільки вказані права не є тотожними; приватне акціонерне товариство не є суб`єктом права колективної власності; припинив існування об?єкт колективної власності, право на який посвідчувалось Державним актом на право колективної власності на землю серії І-ВН №000153 від 17.06.1997. Також Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке» не могло набути право приватної власності на спірну земельну ділянку, оскільки остання знаходиться в межах ділянки лісогосподарського призначення площею 6 га, яка не підлягає передачі у приватну власність. Відповідно до акту приймання-передачі від 12.07.2003, за результатами обстеження земель лісового фонду бувшого КСП – ВАСТ с. Якушинці, Якушинецькою сільською радою передано Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» в натурі лісові ділянки загальною площею 127 га. Відповідно до проекту організації та розвитку лісового господарства філії Вінницький «Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс», розробленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Українська лісовпорядна експедиція», спірні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237 належать до земель лісогосподарського призначення, які позначені на планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування-планшеті №5 лісовпорядкування 2004 року у складі лісової ділянки під номером №18 (виділи 53 та 54 площею 6 га, на них ростуть дерева різних порід: липа, осика та інші віком 33-40 років). Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Згідно зі ст. 12 Лісового кодексу України, громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів. Відповідно до вимог ст. 56 Земельного кодексу України, громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. У той же час, спірна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 (яку розділено на ділянки 0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237) не є замкненою та згідно з матеріалами лісовпорядкування входить у склад лісової ділянки під номером №18 загальною площею 6 га, її віднесено до категорії захисних (протиерозійних) лісів (у 2015 році ділянку поділено на 5 виділів № 58, 59, 60, 61, 62). Установлено, що сільський голова Якушинецької сільської ради листом №386 від 25.06.2010 повідомляв голову правління СВАТ «Якушинецьке», що земельні ділянки, які не підлягали паюванню, у тому числі ділянка площею 6,0 га (у межах якої знаходяться спірні ділянки), були вилучені землекористувачу ВОКСЛ «Віноблагроліс» згідно з планшетами лісовпорядкування 2004 року (ділянка № НОМЕР_1 ). Також рішенням Вінницької обласної Ради №646 від 20.12.2013 виділено ОСОБА_6 для рекреаційних цілей у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку без зміни її цільового призначення площею 2,2 га в межах Якушинецької сільської ради в кварталі 68 виділу 54. У подальшому ВОКСЛП «Віноблагроліс» з останнім уклав відповідний договір від 23.12.2013. Згідно з планом-схемою, яка є невід`ємним додатком до договору, передана лісова ділянка розташована в межах спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 (0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237). У технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 зазначено, що остання належить до виду земельних угідь 005.04 «Ліси та інші лісовкриті площі» та розташована в межах ділянки №15, що мала площу 59,4 га, згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серії II-ВН №000153 від 17.06.1997, частина якої площею 52,15 га у 2003 році розпайована. Отже, Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке» не могло набути право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 (0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237), оскільки остання знаходиться в межах ділянки лісогосподарського призначення площею 6 га, яка не підлягає передачі у приватну власність. Наявність незаконної державної реєстрації права приватної власності на спірну ділянку порушує право територіальної громади на повернення земель, що не підлягали паюванню. Усі земельні ділянки несільськогосподарського призначення (у тому числі і спірна ділянка), що перебували у колективній власності на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ІI-ВН №000153, виданого 17.06.1997 ВАСТ «Якушинецьке», і які не були розпайовані, підлягають передачі з 01.01.2019 до комунальної власності Якушинецької об`єднаної територіальної громади. Отже, право колективної власності на спірну земельну ділянку не могло бути зареєстровано за Приватним акціонерним товариством «Якушинецьке» як право приватної власності, оскільки землі колективної власності підлягають передачі до комунальної власності територіальної громади. Усупереч Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 ПрАТ «Якушинецьке» 06.08.2020 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., відчужило дві новоутворені земельні ділянки, зокрема: ОСОБА_4 – земельну ділянку площею 0,2962 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235 (договір №5671) та ОСОБА_2 – земельну ділянку площею 3,8256 га з кадастровим номер 0520688900:04:004:0237 (договір №5670). На підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2020 №1746, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Марунько О.Г., ПрАТ «Якушинецьке» відчужило ОСОБА_3 третю новоутворену земельну ділянку площею 0,3868 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236. Однак протиправне виникнення 10.04.2018 у ПрАТ «Якушинецьке» права власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, згідно з первинною державною реєстрацією, подальшого її поділу на ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237, 0520688900:04:004:0235, лише на підставі дозволу сільської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою, без рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність свідчить про нікчемність укладених в подальшому договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду у разі, якщо особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Керівництву ПрАТ «Якушинецьке», з огляду на лист сільського голови від 25.06.2010, а також в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для лісу природних ознак (наявності лісової (деревної) рослинності) спірної ділянки, було достеменно відомо про те, що ділянка є лісовою, не підлягала паюванню, що свідчить про його недобросовісність під час укладення договорів купівлі-продажу з відповідачами. Таким чином, доведено вину ПрАТ «Якушинецьке» у порушенні публічного порядку при укладенні правочинів відчуження земельних ділянок, що призвело до незаконного заволодіння комунальним майном. У той же час, покупці спірних ділянок – ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також не могли не знати про незаконність набуття цих ділянок у приватну власність, оскільки в силу об`єктивних, видимих природних властивостей ділянок, на яких росте ліс, проявивши розумну обачність, ознайомившись з документами, на підставі яких зареєстровано право власності на землю за ПрАТ «Якушинецьке», а також зі змістом земельного та лісового законодавства і за необхідності отримавши правову допомогу перед набуттям у власність цих ділянок, могли і повинні були знати про те, що зазначені ділянки не можуть перебувати у приватній власності. Також вони не були позбавлені можливості відмовитися від укладення договору купівлі-продажу, однак вирішили їх придбати. Наведені обставини свідчать про нікчемність укладених договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Незаконне набуття ПрАТ «Якушинецьке» права приватної власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 здійснення її первинної державної реєстрації, подальшого її поділу на ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237, 0520688900:04:004:0235 та відчуження порушує інтереси Якушинецької об`єднаної територіальної громади, спричиняє державі економічні збитки, перешкоджає здійсненню передбаченого Конституцією України права власності на землю, тягне нераціональне використання земель лісогосподарського призначення. У зв`язку з цим, інтереси держави в особі Якушинецької сільської ради підлягають захисту у судовому порядку. Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області функції контролю у належний спосіб не здійснено та жодних дій щодо скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності спірної ділянки за ПрАТ «Якушинецьке» не вжито, відповіді на лист прокуратури від 28.09.2020, яким останнього фактично повідомлено про виявлені порушення закону, на адресу обласної прокуратури станом на 16.01.2021 так і не надійшло. Якушинецькою сільською радою, починаючи з 01.01.2019, жодних дій щодо скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності спірної ділянки за ПрАТ «Якушинецьке» та її передачі у комунальну власність також не вжито. Крім того, в інформації №10.02/1290 від 05.10.2020, Якушинецька сільська рада зазначила про відсутність підстав для реагування. У зв`язку з бездіяльністю органів, які виконують відповідні функції у спірних правовідносинах, у Вінницької обласної прокуратури наявні підстави представництва інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Якушинецької сільської ради шляхом звернення до суду з вказаним позовом. Тому просить зобов`язати ОСОБА_1 передати до комунальної власності Якушинецької об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради земельні ділянки: площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0239, площею 0,0988 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0240, площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0241, що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 передати до комунальної власності Якушинецької об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області земельні ділянки: площею 0,2126 га зкадастровим номером 0520688900:04:004:0242 та площею 0,1742 га зкадастровим номером 0520688900:04:004:0243, що знаходяться заадресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 передати до комунальної власності Якушинецької об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку площею 3,8256 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на земельні ділянки: площею 0,2126 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0242 та площею 0,1742 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0243, вчинену державним реєстратором Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області Олійником Н.А., з припиненням права власності ОСОБА_3 на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0242 та 0520688900:04:004:0243; скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на земельні ділянки: площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0239, площею 0,0988 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0240, площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0241, вчинену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А., з припиненням права власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0239, 0520688960:04:004:0240,0520688900:04:004:0241; скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,8256 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237, вчинену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., з припиненням права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237; стягнути з відповідачів на користь Вінницької обласної прокуратури сплачений судовий збір».
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 04.02.2021 відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання.
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 25.02.2021 задовольнив заяву першого заступника керівника обласної прокуратури про забезпечення позову та накладав арешт на земельні ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0239 площею 0,0987 га; 0520688900:04:004:0240 площею 0,0988 га; 0520688900:04:004:0241 площею 0,0987 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровані за ОСОБА_1 ;земельні ділянки з кадастровими номерами: 0520688900:04:004:0242 площею 0,2126 га та 0520688900:04:004:0243 площею 0,1742 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровані за ОСОБА_3 ; земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237 площею 3,8256 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за ОСОБА_2 .
01.03.2021 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області подано пояснення на позовну заяву, які обґрунтовані тим, що «земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 площею 4,5086 га була зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки ЗВ-0506446192016 від 22.12.2016 та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області с. Зарванці, вул. Соснова, б/н, землевласник (землекористувач): ПрАТ «Якушинецьке» (інвентарний номер 2017MB18BHB000492), та файлу обміну інформацією в форматі XML, розробником якої є Подільське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру. Підставою для розробки документації із землеустрою є рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради від 24.12.2015. Відповідно до заяв про державну реєстрацію земельних ділянок ЗВ-9707052662020, 3B-9707052652020, 3В-9707052642020 від 24.07.2020 та технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває в приватній власності ПрАТ «Якушинецьке», з цільовим призначенням: для іншого сільськогосподарського призначення (код 01.13), в АДРЕСА_1 на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, було здійснено поділ на земельні ділянки з кадастровими номерами: 0520688900:04:004:0235 площею 0,2962 га; 0520688900:04:004:0236 площею 0,3868 га; 0520688900:04:004:0237 площею 3,8256 га. Реєстрація та скасування вищевказаних кадастрових номерів була здійснена у відповідності до п. 114 ч. 1 Порядку ведення Державного земельного кадастру. З жовтня 2012 року та по даний час діє Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051. Відповідно до п. 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Пункт 15 Порядку визначає, що документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстраторові, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр». Державний кадастровий реєстратор відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області правомірно провів реєстрацію земельних ділянок. Тому Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області при розгляді справи покладається на розсуд суду».
27.04.2021 адвокат Слюсар О.В., як представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подала відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що «відповідачі не погоджуються із доводами позовної заяви, жоден аргумент позивача не відповідає матеріалам справи і не доводить тієї обставини, що земельні ділянки, які є предметом спору, мають бути повернуті у комунальну власність об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради. У 1997 році ВАСТ «Якушинецьке» видано Державний акт на право колективної власності на землю для сільськогосподарського використання. Даний акт є чинним, недійсним не визнавався. Земельна ділянка, якій в 2016 році було присвоєні кадастровий номер 0520688900:04:004:0206, знаходилась в межах с. Зарванці і в межах, визначених Державним актом на право колективної власності на землю, ПрАТ «Якушинецьке» є її власником як правонаступник ВАСТ «Якушинецьке». Твердження позивача про те, що ця земельна ділянка підлягала передачі в комунальну власність територіальній громаді Якушинецької сільської ради, не відповідає вимогам законодавства. Право приватної власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40546029 від 10.04.2018 було оформлено за ПрАТ «Якушинецьке» до набуття чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил сільськогосподарського землекористування у масивах земель призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» та внесених ним змін до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», які почали діяти з 01.01.2019, а тому дана земельна ділянка вже не мала статусу колективної власності станом на 01.01.2019, що виключає можливість застосування норм Закону про паювання (в редакції з 01.01.2019) до даних правовідносин. Ця земельна ділянка ніколи не була ділянкою лісу, проектні матеріали, які додані позивачем до позовної заяви, не доводять її статусу, оскільки по-перше, повністю суперечать Проекту встановлення меж сільських населених пунктів на території Якушинецької сільської ради від 1993 року та Проекту формування території і встановлення меж Якушинецької сільської ради від 1998 року. Надані позивачем документи стосуються земельних ділянок за межами населених пунктів, які були передані Вінницькій філії «Віноблагроліс» і земельних ділянок в межах села Зарванці взагалі не стосуються, а тому ці документи не є належними та допустимими доказами, на підставі яких може бути встановлено належність земельної ділянки до тієї чи іншої категорії. Навіть якби ця земельна ділянка і належала до земель лісового фонду, то Якушинецька сільська рада мала право в 1997 році видати Державний акт на право колективної власності на землю, в який також ввійшла ця земельна ділянка, оскільки вона мала на той час розмір 4,8 га, була замкненою, що не порушувало вимог норм законодавства. Посилання позивача на Акт приймання-передачі земель лісового фонду від 12.07.2003 є помилковим, сам Акт є неналежним доказом обставин, що ця земельна ділянка була передана Вінницькому районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Райкомунліс», оскільки, як зазначено в Акті, його «складено про те, що в натурі було проведено обстеження земель лісового фонду бувшого ВАСТ «Якушинецьке» у зв`язку з припиненням його права користування ними». Як було зазначено вище, спірна земельна ділянка до земель лісового фонду не належала. Крім того, припинено було право користування землями ВАСТ «Якушинецьке», а не право власності, набуте у відповідності до Державного акту на право колективної власності на землю. Право колективної власності ВАСТ «Якушинецьке», згідно з даним Державним актом ніколи не припинялось. Наведене свідчить про те, що мова іде абсолютно про різний правовий статус земель, різні землі та різне речове право. Як підтверджено самим позивачем у позовній заяві, за змістом статті 12 Лісового кодексу України, громадяни, юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських, інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів. Враховуючи те, що у відповідності до планово-картографічних матеріалів проектів встановлення меж сільських населених пунктів та формування території земельна ділянка площею 4,8 га є замкненою та належала до складу угідь ВАСТ «Якушинецьке», що було зазначено у Державному акті на право колективної власності на землю, ВАСТ «Якушинецьке» цілком законно та правомірно набуло у власність вказану земельну ділянку у відповідності до зазначеного вище Державного акту, який є чинним і на даний час. З огляду на визначене, позивачем обрано спосіб захисту, який не відповідає обставинам справи та переслідуваним цілям позову. Крім іншого, в даному позові не обґрунтовано належним чином законні підстави для представництва інтересів держави (органів, в інтересах яких подано позов) прокуратурою, а відтак і відсутня процесуальна дієздатність у особи, яка подала позов, оскільки, на думку представника відповідача, є непідтвердженими обставини щодо невиконання або неналежного виконання радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів територіальної громади. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Враховуючи те, що право власності за ПрАТ «Якушинецьке» на земельну ділянку площею 4,8 га, яка знаходилась в межах села Зарванці та входила у Державний акт на право колективної власності, було зареєстровано у відповідності до норм чинного законодавства, вважають, що прокуратура, як представник держави, належним чином не обґрунтувала законність втручання у право власності відповідачів, не довела відповідності такого втручання суспільним інтересам (з огляду на те, що цю земельну ділянку крім ВАСТ «Якушинецьке» ніхто не використовував) та не довела пропорційності втручання переслідуваним цілям. На підставі викладеного просять відмовити у задоволенні позову повністю».
27.04.2021 адвокат Слюсар О.В., як представник третьої особи ПАТ «Якушинецьке», подала письмові пояснення, які мотивовані тим, що «ПрАТ «Якушинецьке» не погоджується з жодним доводом, викладеним в позовній заяві, і вважає, що позивачем не вірно визначено спосіб захисту в даному спорі, не досліджено всіх матеріалів, якими підтверджується розмір, місцезнаходження та правовий статус земельної ділянки, а тому позовні вимоги є необґрунтованими. Визначаючись щодо правових підстав позову при наданні пояснень, третя особа виходить із законодавства, яке визначено в позовній заяві як підстава позовних вимог. Позивач зазначає, що звернувся до суду на захист прав територіальної громади Якушинецької сільської ради на повернення земель, які, як вважає позивач, мали бути передані з 01.01.2019 в комунальну власність Якушинецької об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради. Позовними вимогами прокуратури є «зобов`язання відповідачів передати земельні ділянки до комунальної власності», що є обраним позивачем способом захисту. Матеріально-правове обґрунтування даних вимог ґрунтується на Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні». Як можна зрозуміти з обґрунтування позовних вимог, позивач вважає, що із внесенням змін даним Законом до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у ПрАТ «Якушинецьке» з 01.01.2019 виник обов`язок із передачі земельної ділянки до комунальної власності. Також позивач, керуючись положеннями цього ж Закону, обгрунтовує свою позицію тим, що право власності за ПрАТ «Якушинецьке» не могло бути зареєстровано, оскільки землі колективної власності підлягають передачі до комунальної власності територіальної громади у відповідності до норм цього Закону. Вважаючи, що земельна ділянка відноситься до переліку земель, визначених ч. 4 ст. 7 Закону про паювання, позивач вважає, що вона не могла бути оформлена у власність ПрАТ «Якушинецьке», а мала бути передана з 01.01.2019 до комунальної власності. ПрАТ «Якушинецьке» вважає, що таке твердження позивача ґрунтується на не повному досліджені зазначених норм законодавства, що підтверджується таким. Предметом позову є зобов`язання з повернення земельних ділянок, що утворились внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 загальною площею 4,5086 га. Вказана земельна ділянка, згідно з витягом Державного земельного кадастру НВ-0505693192016, була сформована як об`єкт цивільних прав 29.12.2016, цільове призначення: 01.13 «Для іншого сільськогосподарського призначення». Жодного документу, де було б визначено, що дана земельна ділянка відносилась до земель лісогосподарського призначення, не існує. Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №120063105, дана земельна ділянка була зареєстрована на праві приватної власності за ПрАТ «Якушинецьке» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40546029 від 10.04.2018. І саме до цих обставин потрібно застосовувати діюче законодавство, визначаючись щодо правомірності або неправомірності реєстрації даної земельної ділянки. Закон про паювання з 01.01.2019 доповнено статтею 14-1, якою визначено особливості використання та розпорядження землями, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства. Отже, застосовувати дану статтю можна виключно до земель, які станом на 01.01.2019 залишились у колективній власності і не були переоформлені. Даною статтею чітко зазначено, що «у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим-четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю)». Враховуючи те, що право приватної власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №640546029 від 10.04.2018 було оформлено за ПрАТ «Якушинецьке» до набуття чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» та внесених ним змін до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», які почали діяти з 01.01.2019, ПрАТ «Якушинецьке» вважає, що дана земельна ділянка вже не мала статусу колективної власності станом на 01.01.2019, перебувала у приватній власності, що виключає можливість застосування норм Закону про паювання (в редакції з 01.01.2019 року) до даних правовідносин. Таким чином, стаття 14-1 Закону про паювання застосовується тільки стосовно тих земель колективної власності, щодо яких до 1 січня 2019 року не прийнято рішення про їх розподіл та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом. В даному випадку питання щодо передачі спірної земельної ділянки у власність вирішено до 1 січня 2019 року, а тому питання щодо реєстрації права приватної власності до 01.01.2019 не може бути предметом регулювання даної статті. Застосовуючи статтю 7 Закону про паювання і вказуючи, що спірна земельна ділянка відноситься до інших земель несільськогосподарського призначення, позивач не звернув уваги на те, що розпаювання земель ВАСТ «Якушинецьке» відбувалось протягом 1998-2004 років. Стаття 7 Закону про паювання не передбачала на той час тих вимог, які в ній наявні після 01.01.2019, проекти землеустрою складались у відповідності до вимог цього Закону, редакція якого була чинною на момент складення цих проектів. Стаття 7 цього Закону на час розроблення технічної документації щодо передачі земельних часток (паїв) у власність передбачала, що «із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу, виключаються: деградовані, малопродуктивні, а також техногенно забруднені сільськогосподарські угіддя, що підлягають консервації; заболочені землі; інші землі, які недоцільно використовувати для сільськогосподарських потреб». Редакція статті 7 цього Закону, що викладена у позовній заяві, набула чинності 01.01.2019 із введенням в дію Закону У країни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» і розповсюджується на ті правовідносини та об`єкти прав, які виникли після введення його в дію, а тому обґрунтування позовних вимог даною редакцією суперечить вимогам діючого законодавства. Нормативні акти зворотної дії в часі не мають. Крім того, відповідно до пункту 21 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної землекористування у масивах власності на землю, удосконалення правил земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» (тобто з 01.01.2019), землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Дана норма Закону надає право безумовної реєстрації права комунальної власності за територіальними громадами виключно стосовно тих земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом не перебували у приватній власності. Наведене ще раз підтверджує те, що зміни законодавства, які набули чинності з 01.01.2019, стосуються виключно непереоформлених земель колективної власності і не стосуються земель, які були переоформлені у приватну власність. Таким чином, вирішення питання про передачу земель колективної власності здійснюється у різному порядку в залежності від того, чи припинено підприємство як юридичну особу, чи таке колективне сільськогосподарське підприємство продовжує працювати через його реорганізацію і чи існує в цьому підприємстві ще така форма власності на землю як колективна. За таких обставин, ПрАТ «Якушинецьке» вважає, що матеріально-правове обґрунтування позовної вимоги позивача щодо застосування до даних правовідносин статті 14-1 та статті 7 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» в редакції, чинній з 01.01.2019, є помилковим, спосіб захисту позивачем обраний не вірно і не підтверджує беззаперечного виникнення права комунальної власності на спірні земельні ділянки з введенням і дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», як і не підтверджує обставин виникнення зобов`язання у відповідачів з передачі земельних ділянок. Щодо правомірності набуття права власності на землю ПрАТ «Якушинецьке». Розпорядженням Вінницької ОДА №82 від 20.10.1995 «Про заходи щодо забезпечення виконання завдань приватизації та про перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації в 1995 році з визначенням способу приватизації», було затверджено спосіб приватизації ОП «Радгосп «Якушинецький» шляхом перетворення у відкрите акціонерне товариство. Наказом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій області №714-к від 29.05.1996 «Про затвердження плану приватизації ОП «Радгосп «Якушинецький» та перетворення його у Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство затверджено план приватизації, згідно з яким ОП «Радгосп «Якушинецький» перетворюється у відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство, засновниками якого виступають Регіональне відділення ФДМ України по Вінницькій області та організація орендарів ОП «Радгосп «Якушинецький». Пунктом 3.3 Статуту, затвердженого рішенням Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій області від 29.05.1996, встановлено, що Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке» є правонаступником ОП «Радгосп «Якушинецький». Розглянувши матеріали по видачі Державного акта на право колективної власності на землю ВАСТ «Якушинецьке» с. Зарванці, сільська рада рішенням 9 сесії 22 скликання Якушинецької сільської ради від 04.12.1996 «Про створення земель державної власності» вирішила: «Створити на території ВАСТ «Якушинецьке» Якушинецької сільської ради землі державної власності загальною площею 203,2 га, в т.ч. резервний фонд 82,3 га, водний фонд 8,2 га, лісовий фонд 112,7 га». Цим же рішенням Якушинецька сільська рада вирішила: «Передати в колективну власність ВАСТ «Якушинецьке» с. Зарванці 715,6 га земель. Видати Державний акт на право колективної власності на землю площею 715,6 га». Таким чином, у державній власності залишились землі загальною площею 203,2 та і в колективну власність було передано 715,6 га. Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН 6000153 від 17.06.1997, виданого ВАСТ «Якушинецьке» на підставі рішення 9 сесії 22 скликання від 04.12.1996 Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, було надано 715,6 га земель у колективну власність, до складу яких увійшла земельна ділянка площею 4,8 га, зайнята окремими групами дерев, які використовувались для господарської діяльності ВАСТ «Якушинецьке». Дана земельна ділянка на Проекті визначення меж населеного пункту виділена як земельна ділянка, що не підлягає паюванню. Державний акт на право колективної власності на землю зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №000153 та є належним доказом, що підтверджує право колективної власності ВАСТ «Якушинецьке» на дану земельну ділянку. Щодо повноважень Якушинецької сільської ради для передачі земель, визначених Державним актом, у колективну власність. У позовній заяві прокуратура вказує на земельну ділянку площею 6 га, що не відповідає дійсності, оскільки земельної ділянки лісового фонду з такою площею у колективній власності ВАСТ «Якушинецьке» ніколи не було, що підтверджується доданими до даного пояснення документами. Земельна ділянка з визначеним в 2016 році кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 завжди мала площу 4,8 га і її площа визначена була ще у 1993 році Проектом встановлення меж населеного пункту с. Зарванці. З метою забезпечення реалізації прав Якушинецької сільської ради по регулюванню земельних відносин на території сільських населених пунктів, які знаходяться у її віданні, Вінницьким філіалом інституту землеустрою було розроблено Проект встановлення меж сільських населених пунктів на території Якушинецької сільської Ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області. Даний проект розроблено на підставі Акту польового обстеження і погодження меж сільських населених пунктів від 16.11.1993, яким власне встановлено межі населених пунктів сіл Якушинці, Зарванці, селища Березина, житлових масивів об`єднання «Вінницярибгосп», Якушинецького СПТУ, облплемоб?єднання, підприємства «Вінниця електротехнологія». З даного проекту убачається, що земельна ділянка площею 4,8 га знаходиться в межах села Зарванці. Також даним проектом визначено категорії земель, до яких віднесено і землі лісу. З графічних матеріалів чітко видно, що спірна земельна ділянка до земель лісу не відносилась ніколи. Рекультивація земель передбачала висаджування кушів та окремих груп дерев для використання лісоматеріалів у власній господарській діяльності, деревина висаджувалась для використання в земельної господарській діяльності сільськогосподарського товариства. Призначення даної ділянки було ґрунтозахисні насадження, для інших сільськогосподарських потреб, що власне і визначило її до категорії земель, що не підлягали паюванню. Відповідно до ст. 4, 5 Земельного кодексу (в редакції 05.05.1993 станом на момент отримання державного акту), землі, що не входили до складу лісового фонду, могли передаватися у колективну власність. Полезахисні та інші ґрунтозахисні насадження були віднесені до земель загального користування, та могли передаватися колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам сільськогосподарським акціонерним товариствам у колективну власність. Це також підтверджено і нормами нового Земельного кодексу, який набув чинності в 2002 році. Як видно з Проекту встановлення меж с. Зарванці, дана земельна ділянка є замкненою земельною ділянкою площею 4,8 га, яка завжди входила до складу сільськогосподарських угідь ВАСТ «Якушинецьке», що чітко підтверджено також Державним актом на право колективної власності на землю і наявність на ній рослинності та дерев не відносить її автоматично до земель лісу. Тобто на момент прийняття рішення Якушинецькою сільською радою про надання у колективну власність земельних ділянок згідно з Державним актом ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997, виданим ВАСТ «Якушинецьке» на підставі рішення 9 сесії 22 скликання від 04.12.1996 Якушинецької сільської ради, земельна ділянка мала площу 4,8 га, знаходилась в межах населеного пункту у відповідності до проекту встановлення меж с. Зарванці, а тому рішення прийнято у відповідності до ст.ст. 4, 5, 17, 22, 23, 55 та 65 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на 05.05.1993), а також в межах повноважень сільської ради, визначених Земельним кодексом, що свідчить про те, що земельна ділянка вибула із комунальної власності у встановленому законодавством порядку на підставі відповідного рішення органу, уповноваженого розпоряджатись державною власністю. Якщо право колективної власності на землю підтверджується державним актом на право колективної власності на землю, розпорядження такими землями не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, визначеного статтею 122 Земельного кодексу України, відповідно, розпорядження цими землями здійснює підприємство, яке є власником даних земель. 16.11.2010 Вінницьким районним судом Вінницької області було винесено рішення (справа № 2-а-326/2010), яким визнано протиправним та скасовано п. 1 рішення 45 сесії 5 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 10.08.2010 про втрату чинності Державного акту на право власності на землю ВАСТ «Якушинецьке». Постанова набула законної сили 29.11.2010. При винесенні вказаного рішення, суд задовольняючи позовні вимоги, виходив з таких підстав: «при винесенні вказаного рішення сільською радою с. Якушинці не було враховано, що державні акти, як кінцеві документи, якими затверджується право власності, а також рішення ради щодо їх видачі, скасовується виключно у судовому порядку». Загальними зборами акціонерів ПрАТ «Якушинецьке» (протокол №1) від 29.04.2015 було прийнято рішення про необхідність ПрАТ «Якушинецьке», як правонаступнику ВАСТ «Якушинецьке», провести організаторську роботу по впорядкуванню земель ПрАТ «Якушинецьке» з подальшим її затвердженням відповідними державними органами та виготовлення на цій підставі державних актів або свідоцтв про право власності вказаної категорії земель. Таким чином, орган, уповноважений розпоряджатись землями колективної власності, прийняв рішення про реєстрацію такої земельної ділянки. 21.05.2015 ПрАТ «Якушинецьке» звернулося до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області з відповідним клопотанням щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками, зокрема і земельною ділянкою площею 4,55 га та із зеленими насадженнями. Хоча, враховуючи те, що воно вже було власником даної земельної ділянки у відповідності до Державного акту, необхідності в наданні дозволу сільської ради на складання цього проекту у ПрАТ «Якушинецьке» не було. 04.06.2015 рішенням 53 сесії 6 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області «Про розгляд клопотання ПрАТ «Якушинецьке», відмовлено ПрАТ «Якушинецьке» в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 07.10.2015 визнано протиправним та скасовано рішення 53 сесії 6 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.06.2015. У постанові чітко зазначено, що вказані землі належать позивачу на підставі відповідного державного акту на право колективної власності на землю, виданого за рішенням сільської ради ще у 1996 році. Вказаний державний акт є чинним, ніким не скасованим і спірні ділянки землі входять в даний державний акт. Як зазначено вище, земельна ділянка була передана у складі сільськогосподарських угідь до колективної власності ВАСТ «Якушинецьке» на підставі рішення 9 сесії 22 скликання від 04.12.1996 Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, що не порушувало вимог статті 4 3К України (чинного на момент видачі Державного акту). Державний акт та рішення Якушинецької сільської ради, на підставі якого він виданий, є діючими правовстановлюючими документами, ніким не скасованими і легітимними. Таким чином, ПрАТ «Якушинецьке» як законний власник мало право на розроблення технічної документації із встановлення меж даної земельної ділянки, отримання кадастрового номеру та оформлення права приватної власності у визначений законодавством спосіб. Дана технічна документація була розроблена у 2016 році. Щодо твердження прокуратури, що вказана земельна ділянка була передана у користування «Вінницяоблагроліс», ПрАТ «Якушинецьке» вважає, що дане твердження не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а докази, якими воно підтверджується, є неналежними та недопустимими. Спірна земельна ділянка знаходилась у колективній власності ВАСТ «Якушинецьке» в межах Державного акту та в межах населеного пункту (села Зарванці). Вінницьке обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Вінницяоблагроліс» є органом виконавчої влади з питань лісового господарства у сфері лісових відносин й виконує функції з організації ведення лісовпорядкування, обліку лісів, державного лісового кадастру та моніторингу лісів. Рішенням №27 від 17.05.2002 Вінницької обласної ради «Про висновок щодо доцільності надання в постійне користування земель лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» визначено таке: вважати за доцільне та рекомендувати обласній державній адміністрації передати в постійне користування землі лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) за межами населених пунктів Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс». Вказане рішення Вінницької обласної ради не стосується спірної земельної ділянки. У колективній власності ВАСТ «Якушинецьке» землі лісу ніколи не перебували, а сільська рада мала право за даним рішенням передати землі лісового фонду, які перебували у державній власності за межами населеного пункту. Як доведено визначеним вище проектом встановлення меж та картографічними матеріалами, земельна ділянка площею 4,8 га знаходилась у межах населеного пункту. Приписами п. 12 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів – відповідні органи виконавчої влади. Таким чином, Вінницька ОДА мала повноваження розпоряджатись землями виключно за межами населених пунктів, очевидно, що дане рішення стосується земель лісу, що знаходяться за межами населених пунктів, і жодним чином не регулює питання земель, що знаходяться в межах населеного пункту. Отже, твердження прокуратури про те, що спірна земельна ділянка була передана в користування «Вінницяоблагроліс», не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Акт приймання-передачі 2003 року, який надано позивачем, складено на підставі рішення Вінницької обласної ради №252 від 15.09.2000, яким визначено: «На виконання рішення 15 сесії Вінницької обласної Ради 3 скликання від 6 липня 2000 р. «Про передачу земельних ділянок лісового фонду» передати землі лісового фонду колишніх сільськогосподарських підприємств за межами населеного пункту». Таким чином, у відповідності до Акту приймання-передачі земель лісового фонду, від 12.07.2003 на виконання рішення №252 16 сесії 3 скликання Вінницької обласної Ради від 15 вересня 2000 року, Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблкомунліс» було передано землі лісового фонду за межами населеного пункту, а тому даний Акт предмету спору взагалі не стосується. Крім того, ВАСТ «Якушинецьке» участі у складанні даного акту не приймало і про його наявність взагалі не було повідомлено. Таким чином, даний документ не є належним та допустимим доказом в даній справі, оскільки не підтверджує тих обставин, які входять до предмету доказування. Крім іншого, враховуючи те, що земельна ділянка площею 4,8 га знаходилась у колективній власності ВАСТ «Якушинецьке», спірна земельна ділянка у визначеному законодавством порядку ніколи не вилучалась з колективної власності ВАСТ «Якушинецьке» і до масиву лісових земель, що передавались Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Вінницяоблагроліс», у відповідності до зазначених вище актів, ніколи не входила. Жоден з державних органів протягом всього часу знаходження даної земельної ділянки у колективній власності ВАСТ «Якушинецьке» не вчиняв жодних дій щодо оформлення даної земельної ділянки у визначеному законодавством порядку. За таких обставин матеріали лісовпорядкування, подані прокуратурою на підтвердження позовних вимог, не є належним та допустимим доказом того, що земельна ділянка площею 4,8 га будь-коли відносилась до земель лісу і перебувала у державній власності, оскільки у відповідності до вказаних вище документів Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Вінницяоблагроліс» передавались землі виключно за межами населеного пункту, а тому дані матеріали навіть якщо і містять зображення спірної земельної ділянки, є такими, що складені в порушення вимог діючого законодавства та зазначених вище рішень Вінницької обласної ради. Крім того, право колективної власності на дану земельну ділянку ВАСТ «Якушинецьке» у визначеному законодавством порядку ніколи не припинялось. Щодо твердження прокуратури про те, що ПрАТ «Якушинецьке» втратило право колективної власності у зв`язку з реорганізацією. Рішенням Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій області від 29.05.1996 було затверджено статут Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке», яке є правонаступником ОП «Радгосп «Якушинецький», у відповідності до п. 3.3 статуту. Даний статут зареєстровано рішення виконкому Вінницької районної ради народних депутатів №27 від 20.06.1996. Відповідно до вимог Господарського та Цивільного кодексів України, з метою приведення статутних документів до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», на підставі рішення загальних зборів акціонерів №1 від 04.06.2010 було змінено організаційно-правову форму ВАСТ «Якушинецьке» на Приватне акціонерне товариство та затверджено Статут Приватного акціонерного товариства «Якушинецьке». Пунктом 14 Статуту ПрАТ «Якушинецьке» визначено: «Акціонерне товариство «Якушинецьке» засновано відповідно до наказу Регіонального відділення державного майна України по Вінницькій області від 29.05.96 №714-К та рішення організації орендарів Орендного підприємства «Радгосп «Якушинецький» шляхом перетворення в процесі приватизації Орендного підприємства «Радгосп «Якушинецький» у Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке» на підставі Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» та Постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.92 №686 «Про порядок перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства». Зазначеними вище документами підтверджується, що ПрАТ «Якушинецьке» є правонаступником ВАСТ «Якушинецьке», яке, в свою чергу, є правонаступником Орендного підприємства «Радгосп «Якушинецький», а тому ПрАТ «Якушинецьке» є законним правонаступником права колективної власності ВАСТ «Якушинецьке» на землі, передані йому Якушинецькою сільською радою у відповідності до Державного акту. Отже, позивач помиляється, вказуючи, що ВАСТ «Якушинецьке» припинено у 2010 році шляхом перетворення на ПрАТ «Якушинецьке», оскільки це суперечить вказаним вище документам. Землі, відображені в Державному акті на право колективної власності на землю серії II-ВН №000153 від 17.06.1997, в подальшому надавались у приватну власність у процесі розпаювання колишнім членам Орендного підприємства «Радгосп «Якушинецький» та ВАСТ «Якушинецьке». Після проведення розпаювання земель сільськогосподарського призначення у власності ВАСТ «Якушинецьке» залишились землі колективної власності, які не підлягали паюванню, тобто землі, необхідні для здійснення господарської діяльності, землі, на яких були розміщені виробничі будівлі та споруди, господарські двори, рекультивовані землі, інші об`єкти інфраструктури, які потребували правового оформлення. Право на землю, яке виникло у суб`єкта господарювання до набрання чинності ЗК України, тобто до 01.01.2002, збереглося у правонаступника такого підприємства і після цієї дати, що, відповідно, зумовлювало його право на оформлення земельних ділянок у приватну власність у відповідності до ЗК України (2002 року). За таких обставин, твердження позивача про те, що відносини права колективної власності на земельні ділянки припиняються з часу паювання земель з посиланням на Указ Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та Указ Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 №1529/99, є хибною особистою думкою позивача, оскільки вказані нормативно-правові акти такого висновку не містять, тим більше, такий висновок суперечить пункту 7 Перехідних положень ЗК України, ст. 27 ЗК України (в редакції станом 04.06.2010), статті 28 Земельного кодексу України від 18.12.1990 та статті 140 Земельного кодексу України від 25.10.2001. Щодо законодавчо встановлених підстав реєстрації за ПрАТ «Якушинецьке» права на земельну ділянку площею 4,5086 га кадастровий номер 0520688900:04:004:0206. У державного реєстратора були всі законодавчо визначені підстави для належної і законної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 4,55 га кадастровий номер 0520688900:04:004:0206 за ПрАТ «Якушинецьке» на підставі рішення №40546029 від 10.04.2018. Тому не є обґрунтованими доводи прокуратури щодо неправомірності наступних рішень державного реєстратора Якушинецької сільської ради від 05.08.2020 за номерами 53463168, 53463909 та 53464529. З цих же підстав спростовується даними твердженнями висновок позивача, що у ПрАТ «Якушинецьке» відсутній правовстановлюючий документ, а саме: рішення органу виконавчої влади про передачу земельної ділянки у власність. Як зазначалось вище, таким документом є рішення 9 сесії 22 скликання Якушинецької сільської ради від 04.12.1996 «Про передачу земель у колективну власність ВАСТ «Якушинецьке» і далі повноваження власника здійснювало ПрАТ «Якушинецьке» як правонаступник ВАСТ «Якушинецьке». За цих же підстав спростовуються твердження прокуратури щодо неправомірності поділу вказаної земельної ділянки на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237, 0520688900:04:004:0235, оскільки це право власника і дозволу відповідного органу місцевого самоврядування такі дії не потребують. Також є необґрунтованими доводи позивача щодо нікчемності правочинів, на підставі яких були продані земельні ділянки. Позивач вважає, що договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок, за якими ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 придбали земельні ділянки, є нікчемними як правочини, спрямовані на незаконне відчуження об`єктів права власності українського народу та незаконне заволодіння комунальним майном. Ні державною, ні комунальною власністю спірна земельна ділянка ні на момент первинної реєстрації в 2016 році, ні на момент реєстрації права приватної власності за ПрАТ «Якушинецьке», ні на момент відчуження поділених земельних ділянок відповідачам не була. Розпорядження нею здійснювалось власником на підставі належним чином оформленого права власності, яке виникло на підставі легітимного рішення органу місцевого самоврядування. Позивачем не обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів Якушинецької об`єднаної територіальної громади, і як це співвідноситься зі спричиненням збитків державі. Позивачем не додано документів, якими підтверджувалось би, що дана земельна ділянка рішенням відповідного органу була віднесена до складу земель лісового господарства або документу, яким би вона була вилучена із колективної власності ВАСТ «Якушинецьке» та надана в користування іншій особі. Земельна ділянка, як доведено вище, з 1993 року була сформована площею 4,8 га в межах села Зарванці і була надана ВАСТ «Якушинецьке» в колективну власність у складі сільськогосподарських угідь, завжди використовувалась ВАСТ «Якушинецьке» для господарських цілей, її цільове призначення було визначено: для інших сільськогосподарських потреб. ПрАТ «Якушинецьке» вважає, що позивачем не доведено, що у Якушинецької об`єднаної територіальної громади коли-небудь виникало право комунальної власності на спірну земельну ділянку. Таким чином, позивачем, на думку третьої особи, обраний спосіб захисту прав, який не відповідає вимогам законодавства. Щодо представництва прокуратурою інтересів держави. В позовній заяві прокуратура зазначила Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області позивачем у справі, не вказавши, в чому полягає порушення прав та законних інтересів цього органу. На підставі викладеного, ПрАТ «Якушинецьке» просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю».
20.05.2021 представник Вінницької обласної прокуратури подав письмову заяву про заміну відповідача та зміну предмету позову, яка обґрунтована тим, що «після відкриття провадження у справі № 128/195/21 встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 здійснено поділ спірної земельної ділянки площею 0,3868 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236 на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0242 та 0520688900:04:004:0243, що підтверджується інформацією з Публічної кадастрової карти України та інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна №245085005, №245185761 та №245185570 від 19.02.2021. Іншим відповідачем ОСОБА_4 також було здійснено поділ земельної ділянки площею 0,2962 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на три земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0239, 0520688900:04:004:0240,0520688900:04:004:0241, що підтверджується інформацією з Публічної кадастрової карти України, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна №243234640, №243234914, №243235244, №243235084 від 05.02.2021. Після відкриття провадження у справі 128/195/21 на підставі договорів купівлі-продажу №867, 866, 868 від 18.02.2021, посвідчених приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., ОСОБА_4 відчужила ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0239, 0520688900:04:004:0240, 0520688900:04:004:0241, що утворились внаслідок поділу спірної. Вказане підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна №245083605, №245084158 та №245083999 від19.02.2021, тому просить суд замінити неналежного відповідача ОСОБА_4 на належного ОСОБА_1 та залучити ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Крім цього, просить змінити предмет позову та викласти його в такій редакції: зобов`язати ОСОБА_1 передати до комунальної власності Якушинецької об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради земельні ділянки: площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0239, площею 0,0988 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0240, площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0241, що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 передати до комунальної власності Якушинецької об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області земельні ділянки: площею 0,2126 га зкадастровим номером 0520688900:04:004:0242 та площею 0,1742 га зкадастровим номером 0520688900:04:004:0243, що знаходяться заадресою АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на земельні ділянки: площею 0,2126 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0242 та площею 0,1742 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0243, вчинену державним реєстратором Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області Олійником Н.А., з припиненням права власності ОСОБА_3 на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0242 та 0520688900:04:004:0243; скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на земельні ділянки: площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0239, площею 0,0988 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0240, площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0241, вчинену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А., з припиненням права власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з| кадастровими номерами 0520688900:04:004:0239, 0520688960:04:004:0240,0520688900:04:004:0241; скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,8256 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237, вчинену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., з припиненням права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237».
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 14.07.2021 задовольнив заяву першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури про заміну відповідача та зміну предмету позову, подану через канцелярію суду 20.05.2021; замінив у цивільній справі № 128/195/21 неналежного відповідача ОСОБА_4 на належного – ОСОБА_1 ; залучив ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача; прийняв заяву першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури Гайворон В.М. про зміну предмету позову у цивільній справі № 128/195/21.
12.08.2021 адвокат Слюсар О.В., як представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подала відзив на заяву позивача про зміну предмету позову, який обґрунтований тим, що «вони у повному обсязі не погоджуються із зміненим предметом позову з тих же підстав, що були викладені в наданих до суду поясненнях третьої особи на стороні відповідачів, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПрАТ «Якушинецьке» та відзивах відповідачів та додатково, зважаючи на змінені позовні вимоги, просять суд звернути увагу на таке. Позивачем заявлено позовні вимоги про скасування реєстрації права власності на земельні ділянки з посиланням на те, що спірні земельні ділянки належать до комунальної власності територіальної громади, тобто є комунальною власністю. Заявлені позовні вимоги по своїй суті є негаторним позовом, направленим на усунення перешкод у розпорядженні земельними ділянками. Такий позов може бути пред`явлено виключно власником земельної ділянки. З огляду на те, що з 1996 року Якушинецька сільська рада, інтереси якої представляє прокуратура, не є власником земельної ділянки, такий позов як негаторний заявлений бути не може. Виходячи з наданих до матеріалів справи документів, можна стверджувати, що між територіальною громадою Якушинецької сільської ради та відповідачами існує спір про право власності на спірні земельні ділянки. Враховуючи наведене, вважають, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення даного позову за недоведеністю позивачем порушеного права комунальної власності на спірні земельні ділянки, що є єдиною і достатньою підставою для відмови у позові, оскільки обставини наявності права власності доводяться у спорі про визнання права власності, а не у спорі за негаторним позовом. На час отримання державного акту на право колективної власності на землю дана земельна ділянка жодним документом не була встановлена як земельна ділянка лісового фонду. Навпаки, відповідно до Проекту землекористування СВАТ «Якушинецьке», вказана земельна ділянка була визначена в масиві земель, які не підлягають паюванню, що вже було зазначено і доведено відповідними доказами в раніше поданих поясненнях. Територіальна громада не набула жодних прав на вказані землі ні на момент звернення прокурора з позовом до суду, ні на момент державної реєстрації за ПрАТ «Якушинецьке» речових прав на земельну ділянку. Дана земельна ділянка використовувалась СВАТ «Якушинецьке» в господарських цілях і на ній висаджувались дерева для використання саме діяльності підприємства. Як видно з відповіді Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Вінницяоблагроліс», належних, законодавчо визначених підстав, за яких цю земельну ділянку було включено до матеріалів лісовпорядкування, Вінницьке обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Вінницяоблагроліс» навести не може. Спірна земельна ділянка завжди мала інше призначення і відповідно до Проекту землеустрою, який є в матеріалах справи, відносилась до земель, які не підлягали паюванню, а мали призначення: «інше сільськогосподарське призначення», що додатково свідчить про те, що під дію даного Закону ця земельна ділянка не попадає. При цьому прокурором належними доказами не спростовано наявність повноважень Якушинецької сільської ради щодо розпорядження спірною земельною ділянкою в 1996 році відповідно до вимог закону під час передання вказаної земельної ділянки в колективну власність. Предметом позову є зобов`язання з повернення земельних ділянок, що утворились внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 загальною площею 4,5086 га. ПрАТ «Якушинецьке» як власник земельної ділянки мало повне право на подання документів до державного реєстратора, які включали технічну документацію та документ на право власності, а тому твердження прокуратури про те, що має місце незаконне проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку без відповідного рішення Якушинецької сільської ради прямо суперечить Закону України «Про державний земельний кадастр». Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права колективної власності ВАСТ «Якушинецьке» чи його правонаступників. Отже, належним чином зареєстрованого раніше права комунальної власності на вказану земельну ділянку не було, навпаки, наявний у 2018 році в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права приватної власності на вказану земельну ділянку за ПрАТ «Якушинецьке», що свідчить про наявність спору про право стосовно земельної ділянки. Зважаючи на правові наслідки скасування державної реєстрації права приватної власності, припиняючи це право та зобов`язуючи повернути земельні ділянки у комунальну власність, суд має визнати на підставі належних та допустимих доказів, що у територіальної громади було посвідчено належними документами право власності на земельну ділянку площею 4,8 га в межах с. Зарванці і територіальна громада незаконно була позбавлена цього права. Враховуючи вищевикладене, вважають, що позивачем не подано належних та допустимих доказів наявності в минулому права комунальної власності на спірну земельну ділянку або доказів того, що вона вибула із комунальної власності у спосіб, невизначений законом, позовні вимоги обґрунтовано нормами права, які не застосовуються до даних правовідносин, що є підставою для відмови у позові в повному обсязі».
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 22.09.2021 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Судовий розгляд відкладався з поважних причин.
У судових засіданнях представник Вінницької обласної прокуратури Ярмощук В.П. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Надав пояснення, ідентичні обставинам, викладеним у позовній заяві та у заяві про зміну предмету позову. Суду зазначив, що прокуратура звернулася до суду в інтересах Держгеокадастру, оскільки Держгеокадастр мав би прослідкувати набуття у власність земель комунальної власності, повинен був виявити порушення та реагувати на них. В силу статті 83 ЗК України Якушинецька сільська рада має право на землі комунальної власності. До суду звернулися з віндикаційним позовом. Припинення права колективної власності підтверджується тим, що 208 осіб, які зазначені у додатку до Державного акту, отримали у власність свої земельні ділянки (тобто реалізували своє право). Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На спірній земельній ділянці розташований ліс, тому вона відноситься до земель лісового фонду, що підтверджується розробленими матеріалами лісовпорядкування та документами Якушинецької сільської ради. З моменту розроблення матеріалів лісовпорядкування у 2004 році ДП «Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання Українська лісовпорядна експедиція» було зафіксовано, що на спірній земельній ділянці розташований ліс. Якушинецькій сільській раді та ГУ Держгеокадастру не було відомо про наявність порушень до моменту виявлення цих порушень прокуратурою. Через бездіяльність вказаних суб`єктів прокуратура звернулася до суду. Якушинецькій сільській раді було відомо про наявність лісу на спірній земельній ділянці, однак не було відомо про зареєстроване право приватної власності.
У судових засіданнях представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ПАТ «Якушинецьке» – адвокат Слюсар О.В. надала пояснення, ідентичні викладеним обставинам у відзиві на позовну заяву, у відзиві на зміну предмета позову та у письмових поясненнях. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Також суду пояснила, щоДержавний акт складений у 1996 році, даний акт є законним та підстав для його скасування немає. Перелік громадян, яким передано земельні ділянки, до Державного акту додається. Землі були передані в колективну власність підприємству. Коли видавався Державний акт, спірна земельна ділянка мала зовсім інший вигляд, жодного дерева там не було, на даний час там знаходиться пилорама та для цього вирощуються дерева. Документи, які нібито підтверджують віднесення спірної земельної ділянки до земель лісу, видавалися помилково. Спірна земельна ділянка входила до статутного фонду ВАТ «Якушинецьке», була частиною тих земель, які відповідно до Державного акту, на праві колективної власності були передані ПрАТ «Якушинецьке» у 1996 році. Зміна організаційно-правової форми підприємства жодним чином не змінювало статус власності. Тому рішенням Якушинецької сільської ради 1996 року було передано повністю усі землі, які входили до Державного акту, в колективну власність. Колективна власність, якій передано спірні земельні ділянки громадян, і приватна власність окремої юридичної особи, є тотожними у даному випадку поняттями, оскільки чітко прослідковується правонаступництво. Якушинецька сільська рада не повинна була надавати будь-яких рішень про надання дозволу на виготовлення технічної документації на спірну земельну ділянку, оскільки вона не була власником земельної ділянки. Звернення до Якушинецької сільської ради з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації зумовлене незнанням закону суб`єкта звернення. Рішення Якушинецької сільської ради не може замінити положення закону, яким не передбачається затвердження технічної документації. На спірній земельній ділянці було відсутнє майно ПрАТ «Якушинецьке». Право власності на спірну земельну ділянку набуто відповідно до Державного акту, який виданий на підставі рішення Якушинецької сільської ради від 04.12.1996 про надання у колективну власність ВАТ «Якушинецьке». Відповідно до діючого на той час законодавства (Перехідні положення Земельного кодексу України 2001 року), оскільки СВАТ «Якушинецьке» було надано у колективну власність землі у розмірі, визначеному у Державному акті, усі землі вважалися колективною власністю і зберігали право колективної власності відповідно до Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року. Якщо право колективної власності підтверджується Державним актом, розпорядження такими землями не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, розпорядження такими землями здійснює підприємство. Оскільки ПрАТ «Якушинецьке» є правонаступником СВАТ «Якушинецьке», тому власник наявного на момент зміни організаційно-правової форми майна не змінюється. Зміна колективної власності у приватну власність є вимогою Земельного кодексу України. Ті положення, якими сторона позивача обгрунтовує свої позовні вимоги, стосується тих земель колективної власності, які станом на 01.01.2019 продовжують існувати. У позовній заяві сторона позивача вказує на земельну ділянку площею 6 га, що не відповідає дійсності, оскільки земельної ділянки лісового фонду з такою площею у колективній власності ВАСТ «Якушинецьке» ніколи не було, що підтверджується матеріалами справи. Земельна ділянка з визначеним в 2016 році кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 завжди мала площу 4,8 га. З графічних матеріалів чітко видно, що спірна земельна ділянка до земель лісу не відносилась ніколи. Наявність на земельній ділянці дерев не означає, що спірна земельна ділянка віднесена до земель лісового фонду. Рекультивація земель передбачала висаджування кущів та окремих груп дерев для використання лісоматеріалів у власній господарській діяльності, деревина висаджувалась для використання в господарській діяльності сільськогосподарського товариства. На вказаній земельній ділянці була пилорама, тому дерева використовувалися для цілей пилорами. Призначення даної земельної ділянки було ґрунтозахисні насадження, для інших сільськогосподарських потреб, що власне і визначило її до категорії земель, що не підлягали паюванню. Як видно з Проекту встановлення меж с. Зарванці, дана земельна ділянка є замкненою земельною ділянкою площею 4,8 га, яка завжди входила до складу сільськогосподарських угідь ВАСТ «Якушинецьке». Земельна ділянка вибула із комунальної власності у встановленому законодавством порядку на підставі відповідного рішення органу, уповноваженого розпоряджатись державною власністю. Рішенням №27 від 17.05.2002 Вінницької обласної ради «Про висновок щодо доцільності надання в постійне користування земель лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» вирішено вважати за доцільне та рекомендувати обласній державній адміністрації передати в постійне користування землі лісового фонду колишніх державних сільськогосподарсьих підприємств (радгоспів) за межами населених пунктів Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогоспордарському підприємству «Віноблагроліс». Враховуючи, що спірна земельна ділянка перебувала у межах населеного пункту, тому вказане рішення взагалі не стосується спірної земельної ділянки. Згідно з п. «а» ч. 2 ст. 55 Земельного кодексу України (2001 року) та ч. 2 ст. 4 Лісового кодексу України, до земель лісового фонду не належать землі, зайняті зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів. Жодним рішенням відповідного органу, уповноваженого розпоряджатись землями в межах населених пунктів, не віднесено спірної земельної ділянки до категорії лісів. Спірна земельна ділянка з населеного пункту ніколи не вилучалася, завжди перебувала у межах населеного пункту. Жодних питань до спірної земельної ділянки ніколи не виникало, як і не було жодних претензій щодо користування спірною земельною ділянкою. Вважаючи, що земельна ділянка відноситься до переліку земель, визначених ч. 4 ст. 7 зазначеного Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», позивач вважає, що вона не могла бути оформлена у власність ПрАТ «Якушинецьке», а мала бути передана з 01.01.2019 до комунальної власності. ПрАТ «Якушинецьке» вважає, що таке твердження позивача ґрунтується на неповному дослідженні зазначених норм законодавства, що підтверджується таким. По-перше, застосовуючи ст. 7 Закону про паювання і вказуючи, що спірна земельна ділянка відноситься до інших земель несільськогосподарського призначення, позивач не звернув уваги на те, що розпаювання земель ВАСТ «Якушинецьке» відбувалось протягом 1998-2004 років. Стаття 7 Закону про паювання не передбачала на той час тих вимог, які в ній наявні після 01.01.2019, проекти землеустрою складались у відповідності до вимог цього Закону, редакція якого була чинною на момент складення цих проектів. Редакція статті 7 цього Закону, що викладена позивачем у позовній заяві, набула чинності 01.01.2019 із введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» і розповсюджується на ті правовідносини та об`єкти прав, які виникли після введення його в дію, а тому обґрунтування позовних вимог даною редакцією суперечить вимогам діючого законодавства. У преамбулі Закону про паювання з моменту його введення в дію 05.06.2003 було чітко визначено, що він визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Доповнення до його преамбули в частині розповсюдження норм цього Закону на особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), набуло чинності з 01.01.2019. Твердження прокурора про те, що спірні земельні ділянки передані до Якушинецької сільської ради не відповідає дійсності, оскільки постановою від 07.10.2015 скасовано рішення Якушинецької сільської ради від 04.06.2015, яким було відмовлено в наданні дозволу на складання проекту землеустрою, суд також підтвердив, що це неправомірно. Крім того, 21.05.2015 на підставі протоколу щодо земель, які передавалися на баланс Якушинецької сільської ради, було визначено, які землі будуть використовуватися ПрАТ «Якушинецьке», а які ні. Так, на баланс Якушинецької сільської ради передані земельні ділянки № НОМЕР_2 , 11, 12 та частина земельної ділянки № НОМЕР_3 . Рішенням Якушинецької сільської ради саме ці земельні ділянки були прийняті на баланс. Спірна земельна ділянка є частиною земельної ділянки № НОМЕР_4 , яка на баланс Якушинецької сільської ради не передавалася. Вказана земельні ділянка паюванню не підлягала як земля іншого сільськогосподарського призначення. Спірна земельна ділянка ніколи не входила до земель лісового фонду. Землі, які не підлягали паюванню, залишилися у колективній власності та належали підприємству для здійснення господарської діяльності. Навіть якщо стверджувати, що спірна земельна ділянка входила до категорії земель лісового фонду, то її площа складає 4,8 га, вона є замкненою, розташована в межах села, а тому може передаватися у приватну власність. 
Адвокат Слюсар О.В., як представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ПАТ «Якушинецьке», подала клопотання, у яких просить при ухваленні рішення у даній справі вважати неналежними доказами Акт приймання-передачі земель лісового фонду від 12.07.2003 і матеріали з проектів організації та розвитку лісового господарства філії ДП Вінницький «Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс». Клопотання обґрунтовані тим, що «до позовної заяви позивачем долучено Акт приймання-передачі земель лісового фонду від 12.07.2003. Вказаний Акт складено на підставі рішення Вінницької обласної ради №252 від 15.09.2000, яким визначено: «На виконання рішення 15 сесії Вінницької обласної Ради 3 скликання від 6 липня 2000 року «Про передачу земельних ділянок лісового фонду» передати землі лісового фонду колишніх сільськогосподарських підприємств за межами населеного пункту...». Однак предметом позову є зобов`язання з повернення земельних ділянок, що утворились внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 загальною площею 4,5086 га. При цьому, спірна земельна ділянка знаходилась у колективній власності ВАСТ «Якушинецьке» в межах Державного акту та в межах населеного пункту (села Зарванці). Таким чином, у відповідності до Акту приймання-передачі земель лісового фонду від 12.07.2003 на виконання рішення №252 16 сесії 3 скликання Вінницької обласної Ради від 15.09.2000, Вінницькому районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Райкомунліс» було передано землі лісового фонду за межами населеного пункту, а тому даний Акт від 12.07.2003 до предмету спору взагалі не має жодного відношення. Крім того, предметом позову є зобов`язання з повернення земельних ділянок, що утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 загальною площею 4,5086 га, яка знаходилась у колективній власності ВАСТ «Якушинецьке» в межах Державного акту на право колективної власності на землю серії II-ВН №000153 від 17.06.1997, виданого ВАСТ «Якушинецьке» на підставі рішення від 04.12.1996 9 сесії 22 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та в межах населеного пункту (села Зарванці) та скасування їх державної реєстрації. Однак позивач стверджує, що вказана земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 загальною площею 4,5086 га була передана у користування ВОКСЛП «Віноблагроліс» та долучив до позовної заяви копії матеріалів з проектів організації та розвитку лісового господарства філії ДП Вінницький «Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» (2005, 2016 роки). ПрАТ «Якушинецьке» вважає, що дане твердження позивача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а докази, якими воно підтверджується, а саме: копії матеріалів з проектів організації та розвитку лісового господарства філії ДП Вінницький «Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» (2005, 2016 роки) є неналежними у даній справі. Матеріали з проектів організації та розвитку лісового господарства філії ДП Вінницький «Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» (2005, 2016 роки), подані позивачем на підтвердження позовних вимог, не є належними доказами, оскільки не можуть підтверджувати того факту, що вказана земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 площею 4,8 га, яка знаходиться у межах населеного пункту села Зарванці, Вінницького району Вінницької області була передана у користування Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Вінницяоблагроліс», оскільки відсутні правові підстави для такого передання».
У судовому засіданні під час судових дебатів прокурор Ярмощук В.П. суду зазначив, що рішенням організації орендарів радгоспу від 30.05.1996 постановлено, що СВАТ «Якушинецьке» є законним правонаступником радгоспу «Якушинецький». Регіональним відділенням Фонду державного майна України безоплатно передано ВАСТ «Якушинецьке» його акції для подальшого розподілу серед працівників та прирівняних до них осіб. У подальшому ВАСТ «Якушинецьке» 17.06.1997 оформлено Державний акт на право колективної власності на землю для сільськогосподарського використання загальною площею 715,6 га (17 ділянок). У додатку №1 до Державного акту зазначено список членів ВАСТ «Якушинецьке» у кількості 208 осіб. Лісова земельна ділянка площею 4,8 га на той час входила до складу ділянки №15 відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю. На той час у колективну власність могли бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств за рішенням загальних зборів цих підприємств. Земельна ділянка мала бути передана сільській раді народних депутатів, цього зроблено не було, натоміть її включено в загальну площу земель, переданих в колективну власність трудового колективу ВАСТ «Якушинецьке». Розпорядження земельними ділянками здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників, тобто в даному випадку колективу ВАСТ «Якушинецьке» у кількості 208 осіб. Ділянка, на якій розташовані спірні лісові землі, в масив земель, що підлягали паюванню, не увійшла, що ще раз підтверджує її відмінність від сільськогосподарських угідь. У 2010 році ВАСТ «Якушинецьке» припинено шляхом перетворення у Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке». Товариство не є власником земель колективної власності, а відтак Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке» теж не могло набути це право. У законодавстві України відсутні норми, що дозволяють правонаступнику майнових прав підприємства, якому земельна ділянка була передана на праві колективної власності, автоматично набувати право приватної власності на земельну ділянку. Рішенням загальних зборів акціонерів ПрАТ «Якушинецьке» від 29.04.2015 надана згода на передачу Якушинецькій сільській раді земельних ділянок, що перебували у колективній власності та не підлягали паюванню в межах населених пунктів с. Зарванці та с. Якушинці, крім ділянок, на яких розташовані будівлі, інші об`єкти інфраструктури та земель, що входять до статутного фонду товариства. На спірній ділянці майно підприємства відсутнє. Якушинецькою сільською радою передано Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» в натурі лісові ділянки загальною площею 127 га. У цю площу увійшли й спірні ділянки. Спірні ділянки належать до земель лісогосподарського призначення, які позначені на планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування – планшеті №5 лісовпорядкування 2004 року у складі лісової ділянки під номером №18 (виділи 53 та 54, загальна площа ділянки 6 га, на ній ростуть дерева різних порід: липа, осика та інші віком 33-40 років), тобто посаджені вони були щонайменше у 1971 році. Крім того, рішенням Вінницької обласної Ради №646 від 20.12.2013 частину спірних лісових земель площею 2,2 га передано ОСОБА_6 для рекреаційних цілей у довгострокове тимчасове користування без зміни її цільового призначення, тобто цільове призначення цієї землі визначено й рішенням Вінницької обласної ради як землі лісового фонду. Якушинецька сільська рада рішень про затвердження документації із землеустрою та передачу спірної земельної ділянки у приватну власність ПрАТ «Якушинецьке» не приймала. У документації із землеустрою зазначено, що земельна ділянка належить до виду земельних угідь 005.04 Ліси та інші лісовкриті площі, та розташована в межах ділянки №15. Керівництву ПрАТ «Якушинецьке», з огляду на лист сільського голови від 25.06.2010, а також в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для лісу природних ознак (наявності лісової (деревної) рослинності) спірної ділянки, було достеменно відомо про те, що ділянка є лісовою, не підлягала паюванню, що свідчить про його недобросовісність під час державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, подальшого її поділу та укладення договорів купівлі-продажу з відповідачами. У той же час покупці спірних ділянок також не могли не знати про незаконність набуття цих ділянок у приватну власність, оскільки в силу об`єктивних, видимих природних властивостей ділянок, на яких росте ліс, проявивши розумну обачність, ознайомившись з документами, на підставі яких зареєстровано право власності на землю за ПрАТ «Якушинецьке», могли і повинні були знати про те, що зазначені ділянки не можуть перебувати у приватній власності. Також вони не були позбавлені можливості відмовитися від укладення договору купівлі-продажу, однак вирішили їх придбати. Тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Адвокат Слюсар О.В., як представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ПАТ «Якушинецьке», у судовому засіданні під час судових дебатів зазначила, що оскільки прокурор звернувся із віндикаційним позовом, то мав би довести, що Якушинецька сільська рада була власником земельної ділянки і що така земельна ділянка вибула з її власності незаконним способом. Прокурор обгрунтовує свої позовні вимоги, крім іншого, Законом України «Про запобігання рейдерству», однак редакція цього закону, яку застосовує прокурор, діє з 01.01.2019 і стосується тільки тих земель, які залишилися у колективній власності станом на момент введення в дію цього закону. Тільки у такому випадку такі землі підлягали передачі у комунальну власність сільської ради. Редакція закону, яка існувала на момент оформлення земельної ділянки у приватну власність, не передбачала обов`язку передати земельну ділянку у комунальну власність. На момент введення в дію цього закону спірна земельна ділянка уже не мала статусу колективної власності. Спірна земельна ділянка ніколи не була позначена на планах як землі лісового фонду. Земельна ділянка була передана до ВАСТ «Якушинецьке» відповідно до Державного акту, який не скасовано та є законним. Матеріали землевпорядкування могли складатися ким завгодно і як завгодно, тому вважає, що такі докази не є належними. Наявність дерев на земельній ділянці ще не свідчить про те, що така земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду. Крім того, ліси можуть передаватися у власність, якщо розмір такої ділянки не перевищує 5 га, у даному випадку така ділянка становила 4,8 га. Оскільки у даному випадку позов обґрунтовано неналежно, не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог, тому просить у задоволенні позову відмовити. 
У матеріалах справи наявна письмова заява представника ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, у якій просять розгляд справи проводити без участі представника ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, та письмова заява представника Якушинецької сільської ради в особі сільського голови Романюка В., який просить розглянути дану справу за відсутності представника Якушинецької сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує та покладається на розсуд суду.
У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Заслухавши учасників справи, оглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області від 29.05.1996 №714-к затверджено план приватизації, згідно з яким орендне підприємство – радгосп «Якушинецький» перетворюється у сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство, засновниками якого виступають Регіональне відділення ФДМ України по Вінницькій області та організація орендарів орендного підприємства – радгоспу «Якушинецький»; серед об`єктів, які не підлягають приватизації, під номером 16 зазначено «ліс 127 га»; затверджено статут Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Якушинецьке» (т. 1 а.с. 105-109, 110, 112, 113-117).
Представником третьої особи ПрАТ «Якушинецьке» – адвокатом Слюсар О.В. до матеріалів справи долучено копію статуту Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке», який є нечитабельним (т. 3 а.с. 1-10).
З копії рішення про створення Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Якушинецьке» від 30.05.1996 убачається, що Сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство «Якушинецьке» засновується як законний правонаступник орендного підприємства радгоспу «Якушинецький» (т. 1 а.с. 123-125).
Рішенням 9 сесії 22 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.12.1996 «Про видачу державного акта на право колективної власності» вирішено передати в колективну власність ВАСТ «Якушинецьке» с. Зарванці 715,6 га земель та видати державний акт на право колективної власності на землю площею 715,6 га (т. 3 а.с. 11).
Рішенням 9 сесії 22 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.12.1996 «Про створення земель державної власності» вирішено створити на території ВАСТ «Якушинецьке» Якушинецької сільської ради землі державної власності загальною площею 203,2 га, в т.ч. резервний фонд 82,3 га, водний фонд 8,2 га, лісовий фонд 112,7 га (т. 3 а.с. 12).
Відповідно до копії договору безоплатної передачі акцій Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецького» із змінами і доповненнями від 21.03.1997 №2, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області (продавець), з однієї сторони, та Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке» в особі голови правління (покупець), з іншої сторони, уклали цей договір, про те, що продавець зобов`язується передати покупцю, а покупець зобов`язується прийняти акції Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке», що знаходиться за адресою: с Якушинці, на підставі плану розміщення акцій державного майна Орендного підприємства радгоспу «Якушинецький» та змін до нього (т. 1 а.с. 128-129).
У списку громадян – членів Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке» зазначено 208 осіб (т. 1 а.с. 130-135). 
Державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997 видано Відкритому акціонерному сільськогосподарському товариству «Якушинецьке» Якушинецькою сільською Радою народних депутатів Вінницького району Вінницької області, вказаному власнику землі передається у колективну власність 715,6 га землі в межах згідно з планом, землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання, відповідно до рішення 9 сесії 22 скликання Якушинецької сільської Ради народних депутатів від 04.12.1996; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №13, що підтверджується копією такого Державного акту (т. 1 а.с. 52-53).
Розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 07.10.1998 №358 «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) Відкритому акціонерному сільськогосподарському товариству «Якушинецьке» затверджено розрахунки вартості та розміру в умовах кадастрових гектарів земельної частки (паю) в площі сільськогосподарських угідь, що передані у колективну власність Відкритому акціонерному сільськогосподарському товариству «Якушинецьке» с. Зарванці згідно з додатком; видано сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам співвласникам колективної власності на землю в кількості 208 чол. згідно зі списком затвердженим загальними зборами колективу, що підтверджено копією такого розпорядження (т. 1 а.с. 84).
З копії протоколу загальних зборів власників сертифікатів ВАСТ «Якушинецьке» на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 2003 року убачається, що загальними зборами власників сертифікатів ВАСТ «Якушинецьке» було вирішено схвалити і затвердити схему поділу та проект організації території земельних часток (паїв) власників сертифікатів ВАСТ «Якушинецьке» с. Зарванці і с. Якушинці (т. 1 а.с. 85).
Відповідно до копії листа ВАСТ «Якушинецьке», адресованого начальнику регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області, у колективну власність Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке» передані землі в розмірі 1503 га, в тому числі с/г угіддя – 778 га, з них рілля – 697 га, пасовища – 46 га, сіножаті – 35 га, ставки, водойми – 27 га, ліс – 127 га; відповідно до Указу Президента України «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720, при розпаюванні земель ставки і водойми площею 27 га та ліс площею 127 га розпаюванню не підлягають і залишаються у державній власності і в користуванні товариства (т. 1 а.с. 103).
Згідно з копією розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах від 07.10.1998 №358, що міститься у копії технічної документації по паюванню земель колективної власності Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке» с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, загальна площа земель колективної власності складає 715,6 га, в т.ч. ріллі 602,4 га, сіножаті 7,5 га, пасовищ 8,1 га, лісові площі 16,9 га, деревно-чагарникових насаджень 13,7 га, боліт 1,4 га, під водою 15,5 га, під шляхами 11,1 га, під господарськими дворами 33,8 га, порушених земель 5,2 га; кількість осіб, які мають прав на земельну частку (пай), 208 чоловік, згідно зі списком, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю; загальна площа сільськогосподарських угідь, що підлягають паюванню, 599,6 га (т. 3 а.с. 100-101).
Відповідно до акту приймання-передачі земель лісового фонду від 12.07.2003, в натурі (на місцевості) було проведено обстеження земель лісового фонду бувшого КСП ВАСТ с. Якушинці Вінницького району у зв`язку з припинення його права користування ними за рішенням 15 сесії 3 скликання Вінницької обласної ради від 06.07.2000 і передачею у постійне користування створеному Вінницькому районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Райкомунліс» (т. 1 а.с. 144).
Розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації від 07.11.2003 №914 затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) з виготовленням державних актів на право власності на землю громадянам Якушинецької сільської ради; передати громадянам у власність земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з виготовленням державних актів на право власності на землю; передати громадянам у власність земельні частки (паї) для ведення особистого селянського господарства з виготовленням державних актів на право власності на землю; виділити в натурі (на місцевості) земельні частки (паї) та закріпити межовими знаками довгострокового зберігання в розмірах та угіддях; на земельні частки (паї) померлих громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) у кількості 16 шт. державні акти на право власності на землю видавати спадкоємцям після нотаріального оформлення спадщини; громадянам власникам земельних часток паїв після розгляду і затвердження зазначеної технічної документації виготовлені державні акти на право власності на землю подати на державну реєстрацію в установленому законом порядку; до використання земельних ділянок приступити після встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та одержання державного акта на право власності на землю та його державної реєстрації, що підтверджується копією такого розпорядження (т. 1 а.с. 86). 
Протоколом від 04.06.2010 №1 загальних зборів акціонерів ПрАТ «Якушинецьке» 21.06.2010 було зареєстровано статут Приватного акціонерного товариства «Якушинецьке» (нова редакція), згідно з п. 1.4 якого, ПрАТ «Якушинецьке» засновано відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області від 29.05.1996 №714-К та рішення Орендного підприємства «Радгосп Якушинецький» шляхом перетворення в процесі приватизації Орендного підприємства «Радгосп «Якушинецький» у Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке» на підставі Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» та постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.1992 №686 «Про порядок перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства» (т. 3 а.с. 107-111).
Згідно з копією рішення 45 сесії 5 скликання Якушинецької сільської ради від 10.08.2010, у зв`язку з невідповідністю Конституції України, Земельному кодексу України, іншим нормативно-правовим актам Державного акта на право колективної власності на землю ВАСТ «Якушинецьке», а саме: невідповідність форми власності на землю, перевищення норм передачі у власність земель водного та лісового фонду, вирішено вважати Державний акт на право колективної власності на землю, виданий ВАСТ «Якушинецьке», незаконним; доручити виконавчому комітету Якушинецької сільської ради терміном 60 днів з дня прийняття рішення, подати позов до суду про скасування Державного акту на право колективної власності на землю ВАСТ «Якушинецьке» (т. 3 а.с. 115).
Вінницьким районним судом Вінницької області від 16.11.2010 (справа № 2-а-326/2010) постановлено задовольнити позов Приватного акціонерного товариства «Якушинецьке» до Якушинецької сільської ради про визнання протиправним та скасування п. 1 рішення Якушинецької сільської ради 45 сесії 5 скликання від 10.08.2010; визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення 45 сесії 5 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 10.08.2010 про втрату чинності державного акту на право колективної власності на землю ВАСТ «Якушинецьке», що підтверджується копією такої постанови (т. 1 а.с. 57-60).
З копії договору довгострокового тимчасового користування лісами від 23.12.2013 убачається, що постійний лісокористувач Вінницьке обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Віноблагроліс» (сторона 1), з одного боку, та тимчасовий лісокористувач ОСОБА_7 (сторона 2), з іншого боку, згідно з рішенням 20 сесії 6 скликання Вінницької обласної ради від 20.12.2013 №646, уклали цей договір про те, що сторона 1 виділяє, а сторона 2 приймає у строкове платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для рекреаційних цілей з метою облаштування рекреаційної зони для відпочинку населення зі спорудженням об`єктів стаціонарної рекреації без права проведення капітального будівництва; у користування виділяється лісова ділянка загальною площею 2,2 га, яка розташована в кварталі 68, виділ 54 на території Якушинецької сільської ради за межами населеного пункту в адміністративних межах Вінницького району Вінницької області (т. 1 а.с. 158-164).
20 сесією 6 скликання Вінницької обласної ради рішенням №646 від 20.12.2013 вирішено виділити ОСОБА_7 в установленому порядку у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років лісові ділянки Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» для рекреаційних цілей без зміни їх цільового призначення та без вилучення лісових ділянок у постійного користувача, що підтверджується копією такого рішення (т. 1 а.с. 157).
Згідно з актом приймання-передачі лісової ділянки від 25.12.2013, на виконання рішення 20 сесії 6 скликання Вінницької обласної ради від 20.12.2013 №646 «Про надання у довгострокове тимчасове користування лісових ділянок для рекреаційних цілей» комісія обстежила лісову ділянку в кв. АДРЕСА_2 , вид. НОМЕР_5 площею 2,2 га, що знаходиться у постійному користуванні ВОКСЛП «Віноблагроліс» ДП «Тиврівський райагроліс» в межах території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, та передала її ОСОБА_7 для рекреаційних потреб (т. 1 а.с. 166).
В інформаційній довідці ПрАТ «Якушинецьке» щодо земель колективної власності, які використовуються підприємством у господарській діяльності, від 02.03.2015 №01/3 зазначено, що підприємством проведене розпаювання земель колективної власності сільськогосподарського призначення відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; землі колективної власності, які не підлягають паюванню та мають використовуватися підприємством в господарській діяльності, на яких розміщені виробничі приміщення, господарські двори та інші об`єкти інфраструктури, потребують правового оформлення, розмір вказаної категорії земель становить близько 35 га, відповідно до наступного переліку: 1) частина земельної ділянки № НОМЕР_2 орієнтовною площею 8,1 га, на якій розташований належний підприємству майнового комплекс з інфраструктурою за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) частина земельної ділянки № НОМЕР_2 орієнтовною площею 0,15 га, на якій розташована належна підприємству артезіанська свердловина; 3) частина земельної ділянки № НОМЕР_6 орієнтовною площею 18,9 га, на якій розташований належний підприємству майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_3 ; 4) частина земельної ділянки № НОМЕР_6 орієнтовною площею 1,15 га, на якій розташований належний підприємству магазин-їдальня за адресою: АДРЕСА_3 ; 5) частина земельної ділянки № НОМЕР_4 орієнтовною площею 4,8 га, на якій розташовані висаджені підприємством лісові насадження; 6) частина земельної ділянки № НОМЕР_3 орієнтовною площею 1,9 га, на якій розташований належний підприємству став з береговою смугою; розрахункова загальна площа становить орієнтовно 35,0 га, що підтверджується копією інформаційної довідки (т. 4 а.с. 38).
Згідно з копією витягу з протоколу №1 загальних зборів акціонерів ПрАТ «Якушинецьке» від 29.04.2015, загальними зборами акціонерів ПрАТ «Якушинецьке» прийнято рішення про надання згоди на передачу на баланс Якушинецької сільської ради частини земельних ділянок в межах населених пунктів с. Зарванці та с. Якушинці, що перебували у колективній власності ВАСТ «Якушинецьке» відповідно до Державного акту на право колективної власності ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997, що не підлягали розпаюванню, та не будуть використовуватися у господарській діяльності ПрАТ «Якушинецьке», крім земель відповідно до виготовленої технічної документації із землеустрою, на яких розташовані господарські будівлі та двори, інші об`єкти інфраструктури підприємства, та земель, що входять до статутного фонду товариства; про надання згоди іншим балансоутримувачам на оформлення права користування на частини земельних ділянок в межах та за межами населених пунктів с. Зарванці та с. Якушинці, що перебували у колективній власності ВАСТ «Якушинецьке» відповідно до Державного акту на право колективної власності ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997, що не підлягали розпаюванню, не будуть використовуватися в господарській діяльності та не протирічать інтересам ПрАТ «Якушинецьке» відповідно до письмових запитів підприємства (т. 3 а.с. 118-119).
53 сесією 6 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області рішенням від 04.06.2015 прийнято в комунальну власність земельні ділянки, що раніше входили до складу угідь ПрАТ «Якушинецьке» відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997, згідно з наданою згодою, з них: земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 8,0713 га; земельна ділянка № НОМЕР_7 орієнтовною площею 6,2 га; земельна ділянка № НОМЕР_8 орієнтовною площею 2,8 га; земельна ділянка № НОМЕР_3 орієнтовною площею 1,9 га, що підтверджується копією такого рішення (т. 4 а.с. 37).
53 сесією 6 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області рішенням від 04.06.2015 відмовлено ПрАТ «Якушинецьке» в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натрі (на місцевості) на земельні ділянки площею 1,9 га – став з прибережною смугою, так як вказаний об`єкт не являється замкненим та відокремленим від інших угідь ПрАТ «Якушинецьке»; площею 4,55 га – лісовкритих земель, так як вони відокремлені від інших угідь ПрАТ «Якушинецьке», також у зв`язку з тим, що останнє не являється спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємством, що підтверджується копією такого рішення (т. 1 а.с. 175).
Вінницьким районним судом Вінницької області постановою від 07.10.2015 (справа № 128/3099/15-а) визнано протиправним та скасовано рішення 53 сесії 6 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.06.2015 «Про розгляд клопотання ПрАТ «Якушинецьке», згідно з яким Приватному акціонерному товариству «Якушинецьке» було відмовлено в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку орієнтовною площею 6,4 га для виробничих потреб, розташованої на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту с. Зарванці; зобов`язано Якушинецьку сільську раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути заяву ПрАТ «Якушинецьке» про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку орієнтовною площею 6,4 га для виробничих потреб, розташовану на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту с. Зарванці, що підтверджується копією такої постанови (т. 3 а.с. 122-124).
З копії рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 24.12.2015 убачається, що сільською радою було вирішено надати дозвіл ПрАТ «Якушинецьке» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 4,5 га, з них 4,5 га зелених насаджень, в АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 43).
На замовлення ПрАТ «Якушинецьке» у 2016 році виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області; внесено до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором Скрипник О.І. 29.12.2016 (т. 1 а.с. 45-121).
Згідно з копією акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.02.2016, межі земельної ділянки, яка знаходиться в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, площею 4,5086 га, наданої власнику/користувачу земельної ділянки ПрАТ «Якушинецьке» для іншого сільськогосподарського призначення, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка; власник/користувач земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має; власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено (т. 1 а.с. 74).
8 сесією 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області рішенням від 27.05.2016 внесено зміни до рішення 53 сесії 6 скликання Якушинецької сільської ради від 14.02.2013 «Про прийняття у комунальну власність земель, які раніше перебували в користуванні ПрАТ «Якушинецьке», у якому замість слів «Земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 8,0713 га» слід читати «частина земельної ділянки № НОМЕР_2 , за виключенням площ земельних ділянок 8,0713 га та 0,15 га, орієнтовною площею 9,3 га» та слова «земельна ділянка № НОМЕР_3 орієнтовною площею 1,9 га» замінити словами «частина земельної ділянки 13, за виключенням площі земельної ділянки 1,9 га, орієнтовною площею 14,6 га», що підтверджується копією такого рішення (т. 4 а.с. 36).
Державним реєстратором прав на нерухоме майно Мазур Ю.С. рішенням №40546029 від 10.04.2018 проведено державну реєстрацію права приватної власності за Приватним акціонерним товариством «Якушинецьке» на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 площею 4,5086 га, розташовану в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією такого рішення (т. 1 а.с. 27).
У відповіді №05/1-53 вих.20 від 17.03.2020 Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» на запит Вінницької обласної прокуратури зазначено, що рішенням 2 сесії 4 скликання Вінницької обласної ради №27 від 17.05.2002 «Про висновок щодо доцільності надання в постійне користування земель лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» рекомендовано Вінницькій обласній державній адміністрації передати в постійне користування землі лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) за межами населених пунктів Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс», що рахуються в земельно-обліковій документації згідно з додатком; розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації №307 від 25.09.2002 «Про надання в постійне користування земель лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» надано в постійне користування землі лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) за межами населених пунктів Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» в обсягах, що рахуються в земельно-обліковій документації згідно з додатком; як убачається з вищезазначених рішень та розпоряджень, в постійне користування ВОКСЛП «Віноблагроліс» мали бути передані земельні ділянки за межами населених пунктів на підставі проведеної інвентаризації відповідних земель лісового фонду; на виконання вищенаведеного розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації, 12.07.2003 Актом приймання-передачі земель лісового фонду Вінницькою філією «Райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» було прийнято 118 га земель лісового фонду від Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке»; у 2006 році ВОКСЛП «Віноблагроліс» виготовило матеріали лісовпорядкування на земельні ділянки лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів), в т.ч. із невідомих причин на площу 4,5 га в межах населеного пункту с. Зарванці Вінницького району Вінницької області; державні акти на вищезгадані землі, в т.ч. і на 4,5 га, через відсутність коштів не виготовлялись; рішенням 20 сесії 6 скликання №646 від 20.12.2013 «Про надання у довгострокове тимчасове користування лісових ділянок для рекреаційних цілей» із вищезгаданих 4,5 га земель лісового фонду в межах с. Зарванці, лісову ділянку площею 2,2 га надано у довгострокове тимчасове користування для рекреаційних цілей громадянину ОСОБА_7 (кв. 68 вид. 54) терміном на 49 років; на виконання цього рішення 23.12.2013 з громадянином ОСОБА_7 укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою; збитки, завдані постійному лісокористувачу, яким себе на той час вважало ВОКСЛП «Віноблагроліс», у сумі 85775 грн, громадянин ОСОБА_7 сплатив у повному об?ємі; з моменту внесення відомостей до Державного земельного кадастру та присвоєння кадастрового номера 0520688900:04:004:0206 за Приватним акціонерним товариством «Якушинецьке», яке є повним правонаступником Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке», заснованого відповідно до наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області від 29.05.1996 №714-К та Установчого договору від 30.05.1996 шляхом перетворення в процесі приватизації Орендного підприємства радгосп «Якушинецький» у Відкрите з акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке», на підставі Державного акту на землю II-ВН №000153 та ряду ухвал суду, ВОКСЛП «Віноблагроліс» вищезгаданою ділянкою не користується, що підтверджується копією такої відповіді (т. 4 а.с. 32).
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.07.2020, земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, площею 4,5086 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення – для іншого сільськогосподарського призначення, на праві приватної власності зареєстрована за ПрАТ «Якушинецьке» на підставі рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 24.12.2015 (т. 1 а.с. 28-30).
Відповідно до копії технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності Приватного акціонерного товариства «Якушинецьке», з цільовим призначенням: для іншого сільськогосподарського призначення (код 01.13) в АДРЕСА_1 на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за заявою директора ПрАТ «Якушинецьке» земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 4,5086 га було поділено на три земельних ділянки та утворено земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235 площею 0,2962 га; земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236 площею 0,3868 га; земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237 площею 3,8256 га (т. 1 а.с. 180-210). 
Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_8 рішеннями №53463168 від 05.08.2020, №53463909 від 05.08.2020 та №53464529 від 05.08.2020 проведено державну реєстрацію права приватної власності за Приватним акціонерним товариством «Якушинецьке» на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0235 площею 0,2962 га, 0520688900:04:004:0236 площею 0,3868 га, 0520688900:04:004:0237 площею 3,8256 га, що підтверджується копіями таких рішень (т. 1 а.с. 31, 35, 39).
Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.08.2020, продавець Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», з однієї сторони, та покупець ОСОБА_4 , з другої сторони, уклали цей договір про те, що продавець передав у власність (продав), а покупець прийняв від покупця (купив) земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах згідно з планом, і зобов`язується сплатити за неї грошову суму у порядку та на умовах, передбачених п. 3 цього договору; право власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; цільове призначення земельної ділянки – для іншого сільськогосподарського призначення; експлікація земель складає: всього земель – 0,2962 га, у тому числі за земельними угіддями: інші лісовкриті площі 0,2962 га (т. 1 а.с. 215-219).
З копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.08.2020 убачається, що продавець Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», з однієї сторони, та покупець ОСОБА_2 , з другої сторони, уклали цей договір про те, що продавець передав у власність (продав), а покупець прийняв від покупця (купив) земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах згідно з планом, і зобов`язується сплатити за неї грошову суму у порядку та на умовах, передбачених п. 3 цього договору; право власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; цільове призначення земельної ділянки – для іншого сільськогосподарського призначення; експлікація земель складає: всього земель – 3,8256 га, у тому числі за земельними угіддями: інші лісовкриті площі 3,8256 га (т. 1 а.с. 220-225).
Листом від 28.09.2020 №15/1-21вих-20 Вінницька обласна прокуратура, адресованим начальнику Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, просить повідомити про результати здійснення державного контролю щодо реєстрації права приватної власності на земельну ділянку загальною площею 4,5086 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 (0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237) та які вжито (будуть вживатись) заходи реагування, у тому числі щодо оскарження у судовому порядку рішень про державну реєстрацію прав (т. 1 а.с. 226-227).
Відповідно до листа Вінницької обласної прокуратури від 28.09.2020 №15/1-23вих-20, адресованого сільському голові Якушинецької сільської ради, просять повідомити чи вживалися (будуть вживатися) заходи реагування щодо оскарження рішень про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку загальною площею 4,5086 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 (0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237) та їх витребування у комунальну власність (т. 1 а.с. 228-229).
Листом від 05.10.2020 №10-02/190 Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області повідомила Вінницьку обласну прокуратуру про те, що відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997, ПрАТ «Якушинецьке» належало право власності на земельні ділянки, вказані у запиті; право власності ПрАТ «Якушинецьке» на земельні ділянки підтверджене постановами Вінницького районного суду Вінницької області від 16.11.2010 (справа № 2-а-326/2010) та від 07.10.2015 (справа № 128/3099/15-а); державний акт на право колективної власності не скасовано; постанови суду не скасовані, набрали законної сили, строки позовної давності давно витекли; в сільської ради відсутні законні правові підстави для скасування в судовому порядку права власності ПрАТ «Якушинецьке» на зазначені земельні ділянки та повернення їх у комунальну власність, а також щодо оскарження дій державного реєстратора щодо реєстрації вказаних земельних ділянок (т. 1 а.с. 230).
Згідно з копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2020, продавець Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», з однієї сторони, та покупець ОСОБА_3 , з другої сторони, уклали цей договір про те, що продавець передає (продає) у власність, а покупець приймає (купує) у власність земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236 та зобов`язується сплатити за неї обговорену у п. 2.1 суму грошей; місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 ; площа земельної ділянки – 0,3868 га; цільове призначення земельної ділянки (01.13) для іншого сільськогосподарського призначення; земельна ділянка належить продавцеві на праві власності, що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Мельник І.А. 03.08.2020, номер запису 37628084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2139303205206; згідно з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0520423872020, виданого 09.10.2020 Управлінням Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області, експлікація земельних угідь складає: всього земель – 0,3868 га, у тому числі за земельними угіддями: інші лісовкриті площі 0,3868 га (т. 1 а.с. 173-174).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.11.2020, земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235, площею 0,2962 га на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №5671 від 06.08.2020 (т. 1 а.с. 32-34); земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236, площею 0,3868 га на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №1746 від 09.10.2020 (т. 1 а.с. 36-38); земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237, площею 3,8256 га на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №5670 від 06.08.2020 (т. 1 а.с. 40-42).
У заяві від 16.12.2020 №8500, адресованій компетентним органам та всім, кого це стосується, ОСОБА_4 просить розділити земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235 загальною площею 0,2962 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка їй належить на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 06.08.2020 за №5671, на три земельні ділянки площами 0,0987 га, 0,0987 га, 0,0988 га, згідно з кадастровим планом, складеним ТОВ «Поділля ІНЖАГРОБУД» 16.12.2020 (т. 2 а.с. 33).
Листом від 05.01.2021 №15/1-2вих-21 Вінницькою обласною прокуратурою повідомлено начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та сільського голову Якушинецької сільської ради про намір звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Якушинецької сільської ради до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про зобов`язання передати в комунальну власність Якушинецької об`єданої територіальної громади земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236 та 0520688900:04:004:0237 загальною площею 4,5086 га (т. 1 а.с. 231).
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.02.2021 убачається, що земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235, загальною площею 0,2962 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було поділено та утворено три земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0239 загальною площею 0,0987 га, земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0240 загальною площею 0,0988 га, земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0241 загальною площею 0,0987 га (т. 2 а.с. 34-42).
18.02.2021 між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено три договори купівлі-продажу земельної ділянки, за якими продавець передала у власність (продала), а покупець прийняв від продавця (купив) земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0239 загальною площею 0,0987 га, земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0240 загальною площею 0,0988 га, земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0241 загальною площею 0,0987 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями таких договорів (т. 2 а.с. 54-58, 59-63, 64-68).
На підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки, за ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0239 загальною площею 0,0987 га, на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0240 загальною площею 0,0988 га, на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0241 загальною площею 0,0987 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.02.2021 (т. 2 а.с. 43-53).
ОСОБА_3 здійснено поділ земельної ділянки площею 0,3868 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0242 та 0520688900:04:004:0243, що підтверджується копією технічної документації із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки, розробленої ФОП ОСОБА_9 від 21.01.2021, та інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна №245185761 та №245185570 від 19.02.2021 (т. 2 а.с. 23-27).
У своїх письмових поясненнях від 27.04.2021, адресованих Вінницькому районному суду Вінницької області, третя особа ПрАТ «Якушинецьке» зазначає, що Проектом встановлення меж сільських населених пунктів на території Якушинецької сільської Ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області встановлено межі населених пунктів сіл Якушинці, Зарванці, селища Березина, житлових масивів об`єднання «Вінницярибгосп», Якушинецького СПТУ, облплемоб?єднання, підприємства «Вінниця електротехнологія»; з даного проекту убачається, що земельна ділянка площею 4,8 га знаходиться в межах села Зарванці; даним проектом визначено категорії земель, до яких віднесено і землі лісу; з графічних матеріалів чітко видно, що спірна земельна ділянка до земель лісу не відносилась ніколи; рекультивація земель передбачала висаджування кущів та окремих груп дерев для використання лісоматеріалів у власній господарській діяльності, деревина висаджувалась для використання в земельній господарській діяльності сільськогосподарського товариства; призначення даної ділянки було грунтозахисні насадження, для інших сільськогосподарських потреб, що власне і визначило її до категорії земель, що не підлягали паюванню, на підтвердження чого надано копію Проекту встановлення меж сільських населених пунктів на території Якушинецької сільської Ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області (т. 3 а.с. 17-77).
З копії відповіді Якушинецької сільської ради від 21.05.2021 №10-02/770 на запит адвоката Слюсар О.В. убачається, що відповідно до проекту встановлення меж сільських населених пунктів на території Якушинецької сільської Ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області, схваленого рішенням 16 сесії 21 скликання від 18.12.1993 «Про розгляд проекту встановлення меж сільських населених пунктів», виготовленого Вінницьким філіалом інституту землеустрою в 1993-1994 роках, земельна ділянка площею 4,8 га, яка була передана у складі інших угідь в колективну власність ВАСТ «Якушинецьке» на підставі Державного акту на право колективної власності серії II-ВН №000153 від 17.06.1997, знаходиться у межах населеного пункту село Зарванці, Вінницького району Вінницької області (т. 4 а.с. 35).
У відповіді Вінницької обласної прокуратури від 22.06.2021 №253/1 на запит адвоката Слюсар О.В. зазначено, що рішенням 2 сесії 4 скликання Вінницької обласної ради від 17.05.2002 №27 «Про висновок щодо доцільності надання в постійне користування земель лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» рекомендовано обласній державній адміністрації передати в постійне користування землі лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів), а саме: 118 га земель лісового фонду СВАТ «Якушинецьке», за межами населеного пункту ВОКСЛП «Віноблагроліс», що рахуються в земельно-облікові документації згідно з додатком; розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації від 25.09.2000 №307 «Про надання в постійне користування земель лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» вирішено надати в постійне користування землі лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) за межами населених пунктів ВОКСЛП «Віноблагроліс» в обсягах, що рахуються в земельно-обліковій документації згідно з додатком, в т.ч. по СВАТ «Якушинецьке» також 118 га; на підставі вищезазначеного рішення та розпорядження, в постійне користування ВОКСЛП «Віноблагроліс» мали бути передані земельні ділянки за межами населеного пункту на підставі проведеної інвентаризації відповідних земель лісового фонду; однак разом із земельними ділянками за межами населеного пункту у постійне користування ВОКСЛП «Віноблагроліс» були також передані земельні ділянки в межах населеного пункту с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, які ймовірно також перебували на той час в користуванні СВАТ «Якушинецьке»; відповідно до Акту приймання-передачі земель лісового фонду від 12.07.2003 передано земель лісового фонду у кількості 127 га (лісові землі вкриті лісовою рослинністю – 114 га, в тому числі полезахисних смуг – 9 га; лісові землі невкритих лісовою рослинністю – 4 га); матеріали лісовпорядкування, затверджені в 2005 році, були виготовлені на підставі розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації від 25.09.2002 №307 «Про надання в постійне користування земель лісового фонду колишніх державних сільськогосподарських підприємств (радгоспів) Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» та Акту приймання-передачі земель лісового фонду від 12.07.2003; матеріали лісовпорядкування, затверджені в 2016 році, виготовлялись на підставі раніше проведеного лісовпорядкування (затвердженого в 2005 році) (т. 4 а.с. 34).
На підтвердження викладених у позовній заяві доводів про те, що ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0235, 0520688900:04:004:0236, 0520688900:04:004:0237 належать до земель лісогосподарського призначення, які позначені на планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування-планшеті №5 лісовпорядкування 2004 року у складі лісової ділянки під номером №18, надано планово-картографічні матеріали.
У статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
У статті 14 Конституції України гарантовано право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 1 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Судом установлено, що упродовж 1995-1996 років Фондом державного майна України проведено процедуру приватизації орендного майна радгоспу «Якушинецький» шляхом перетворення його у Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке». 
У користуванні орендного підприємства радгосп «Якушинецький» до перетворення знаходилось 1503 га земель, у тому числі 127 га лісу. 
У 1997 році ВАСТ «Якушинецьке» з метою подальшого паювання видано Державний акт на право колективної власності на землю для сільськогосподарського використання загальною площею 715,6 га. До цих земель також увійшла земельна ділянка площею 4,5086 га, якій у 2016 році присвоєно кадастровий номер 0520688900:04:004:0206, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.
У 2002-2003 роках землю, що передавалась ВАСТ «Якушинецьке», розпайовано. Ділянки лісу паюванню не підлягали, у схему поділу та проект організації території земельних часток (паїв) власників сертифікатів не увійшли. 
На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 04.06.2010 Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке» припинено шляхом зміни організаційно-правової форми та перетворено в Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке». 
Рішенням №40546029 від 10.04.2018 державного реєстратора прав на нерухоме майно Мазур Ю.С. було вирішено провести державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, що розташована в АДРЕСА_1 , за Приватним акціонерним товариством «Якушинецьке».
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.07.2020, земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, площею 4,5086 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення – для іншого сільськогосподарського призначення, на праві приватної власності зареєстрована за ПрАТ «Якушинецьке» на підставі рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 24.12.2015.
Після реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 за ПрАТ «Якушинецьке», останнє звернулось з заявою на адресу ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про її поділ. 
На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 у Державному земельному кадастрі зареєстровано три ділянки: площею 0,2962 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235, площею 0,3868 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236 та площею 3,8256 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237. 
У подальшому за заявою керівника товариства ОСОБА_5 державним реєстратором Якушинецької сільської ради Вінницького району Мельник Іриною Анатоліївною 05.08.2020 прийнято три рішення: про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235 за ПрАТ «Якушинецьке» (рішення №53463168), про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236 за ПрАТ «Якушинецьке» (рішення №53463909), про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237 за ПрАТ «Якушинецьке» (рішення №53463168). 
Підставою державної реєстрації зазначено рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 24.12.2015 та технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, розроблену 22.07.2020 ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».
В подальшому було здійснено поділ земельної ділянки площею 0,2962 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на три земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0239, 0520688900:04:004:0240,0520688900:04:004:0241.
Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор зазначає, що право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, яку в подальшому було поділено, не могло бути зареєстровано за Приватним акціонерним товариством «Якушинецьке», оскільки відсутнє рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу її у приватну власність, а рішення державним реєстратором прийнято на підставі документів, які не посвідчують виникнення права приватної власності.
Аналізуючи законодавство, чинне на час видачі Державного акта на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997, слід зазначити таке.
У статті 20 Закону України «Про власність» визначено, що суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени – в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об`єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України.
При цьому, у статті 28 Земельного кодексу України (у редакції від 18.12.1990) було визначено, що право колективної та приватної власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) відчуження (продажу) земельної ділянки Раді народних депутатів; 3) викупу земельної ділянки для державних або громадських потреб; 4) припинення у випадках, передбачених пунктами 4, 6-8 статті 27 цього Кодексу.
Редакція Земельного кодексу України, яка набрала чинності 01.01.2002, передбачила, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Із набранням чинності 01.01.2002 статтею 140 ЗК України підставами припинення права приватної власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Так, у даному випадку стороною відповідачів не доведено існування підстав для припинення права колективної власності на землю Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке», надану згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997.
Станом на час прийняття рішення загальних зборів акціонерів від 04.06.2010, яким Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке» припинено шляхом зміни організаційно-правової форми та перетворено в Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», форма права колективної власності на землю не змінилася.
У статті 108 ЦК України визначено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
У частині шостій статті 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.
Ураховуючи наведене, до Приватного акціонерного товариства «Якушинецьке», який є правонаступником Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке», перейшли усі майнові права, включаючи право на землю.
Відповідно до копії листа ВАСТ «Якушинецьке», у колективну власність Відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Якушинецьке» передані землі в розмірі 1503 га, в тому числі с/г угіддя – 778 га, з них рілля – 697 га, пасовища – 46 га, сіножаті – 35 га, ставки, водойми – 27 га, ліс – 127 га; відповідно до Указу Президента України «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720, при розпаюванні земель ставки і водойми площею 27 га та ліс площею 127 га розпаюванню не підлягають і залишаються у державній власності і в користуванні товариства.
У 2002-2003 роках землю, що передавалась ВАСТ «Якушинецьке», розпайовано.
Установлено, що ділянки лісу паюванню не підлягали, у схему поділу та проект організації території земельних часток (паїв) власників сертифікатів не увійшли. 
Таким чином, такі землі (землі лісу) залишилися у колективній власності та у користуванні ПрАТ «Якушинецьке».
При цьому, починаючи з моменту отримання ВАСТ «Якушинецьке»землі у колективну власність, а також станом на момент реєстрації права приватної власності ПрАТ «Якушинецьке» на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, яку в подальшому було поділено, залишалися чинними положення статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», якими передбачено, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.
Проте, як свідчать матеріали справи, сторона відповідачів, посилаючись на Державний акт про право колективної власності на землю, виданий ВАСТ «Якушинецьке», не довела дотримання порядку, передбаченого у статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», а саме: прийняття загальними зборами членів підприємства, зборами уповноважених або створеним ними органом управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном, рішення про передання землі, що залишилась у колективній власності підприємства, саме у приватну власність.
Верховний Суд у постанові від 20.12.2022 (справа № 924/250/19) наголосив, що автоматичного переходу права колективної власності у приватну власність у зв`язку зі змінами законодавства, якими визначено інші форми власності, ніж ті, що існували раніше, відповідне законодавство не передбачало.
У контексті зазначеного необхідно враховувати правовий режим права колективної власності та права приватної власності, які є різними з огляду, зокрема на те, що майно у колективному підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам і право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства (статті 7, 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»), натомість право приватної власності, в даному випадку юридичної особи, здійснюється такою особою за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та на власний розсуд (статті 316-319 ЦК України).
При цьому, здійснення права колективної власності у спосіб, відмінний від передбаченого у статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», законодавство не містить.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.09.2022 (справа № 925/461/21).
Відтак, реєстрація права приватної власності на землю, що належить підприємству на праві колективної власності, яке не було припинено, без відповідних рішень уповноважених законодавством суб`єктів, які (рішення) були би підставою для такої реєстрації, суперечить чинному на час такої реєстрації законодавству.
У постанові Верховного Суду від 13.09.2022 (справа № 925/461/21) зазначено про те, що необхідність дотримання передбачених у статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» умов слідує також і з положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», які набрали чинності згодом 01.01.2019.
Так, згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (у редакції, чинній на даний час), у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим-четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані. Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим-четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом. За результатами розподілу оформляється протокол, що підписується особами, які брали участь у зборах, головуючим та секретарем зборів. Після отримання протоколу зборів сільська, селищна, міська рада протягом місяця приймає рішення про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок та прийняття у комунальну власність відповідних земель. Це рішення та протокол зборів є підставою для державної реєстрації права власності територіальної громади та/або громадян на відповідні земельні ділянки. До державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки. Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року. У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим-четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.
Тобто з вищевикладеного убачається, що законодавцем як на момент реєстрації права власності, так і після набрання чинності змінами до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» допускалася можливість передання у власність землі, що перебувала у колективній власності неприпиненого сільськогосподарського підприємства лише у порядку, визначеному законом.
Належних та допустимих доказів про припинення права колективної власності на землю, згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997, суду не надано.
З огляду на відсутність доказів дотримання ПрАТ «Якушинецьке» вищенаведеного порядку, земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, яка в подальшому була поділена, не могла перебувати у приватній власності ПрАТ «Якушинецьке» на підставі Державного акта на право колективної власності на землю серії ІІ-ВН №000153 від 17.06.1997.
Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що рішенням загальних зборів акціонерів від 04.06.2010 Відкрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Якушинецьке» припинено шляхом зміни організаційно-правової форми та перетворено в Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке».
01.01.2019 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», яким, зокрема, було внесено зміни до Перехідних положень Земельного кодексу України.
Відповідно до п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні»), з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.
Таким чином, з урахуванням імперативних вимог пункту 21 Перехідних положень Земельного кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2019) та обставин припинення ВАСТ «Якушинецьке», до складу земель якого входила земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, яку в подальшому було поділено, з 01.01.2019 дана земельна ділянка може вважатися власністю територіальної громади, на території якої вона розташована, тобто є такою, що перейшла до комунальної власності територіальної громади Якушинецької сільської ради у силу прямих вказівок Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні». Реєстрація такої земельної ділянки на праві приватної власності за ПрАТ «Якушинецьке», а в подальшому – за відповідачами, порушує право власності територіальної громади на спірну земельну ділянку.
Доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, яку в подальшому було поділено, на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» в установленому законом порядку була передана у приватну власність, суду не надано. 
Більше того, як вже зазначалося вище, судом установлено, що стороною відповідачів не доведено факту припинення колективної власності на спірну земельну ділянку, а її реєстрація на праві приватної власності була проведена з порушенням визначеного законом порядку, без прийняття загальними зборами членів підприємства, зборами уповноважених або створеним ними органом управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном, рішення про передання землі, що залишилась у колективній власності підприємства, саме у приватну власність.
Разом з тим, підставою для державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206зазначено рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради від 24.12.2015.
З копії рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 24.12.2015 убачається, що сільською радою було вирішено надати дозвіл ПрАТ «Якушинецьке» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 4,5 га, з них 4,5 га зелених насаджень, в АДРЕСА_1 .
Верховний Суд у постанові від 29.11.2022 (справа № 460/11691/21) вказав, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не гарантує особі набуття права власності на земельну ділянку, а сам по собі дозвіл на розроблення проекту землеустрою не є документом, на підставі якого виникає право власності або користування земельною ділянкою.
Таким чином, рішення 3 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 24.12.2015 не є підставою для державної реєстрації права приватної власності на спірну земельну ділянку.
Крім того, прокурор також вказує на те, що Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке» не могло набути право приватної власності на спірну земельну ділянку, оскільки остання знаходиться в межах ділянки лісогосподарського призначення, яка не підлягає передачі у приватну власність.
Щодо належності спірної земельної ділянки, яку в подальшому було поділено, до земель лісового фонду слід зазначити таке. 
Положеннями статті 3 ЗК України передбачено, що земельні відносини, які виникають при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.
У статті 19 ЗК України встановлено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, землі лісогосподарського призначення.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 ЗК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісового фонду не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.
Землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальні та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення (стаття 56 ЗК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
У статті 57 ЗК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.
Відповідно до ст. 5 ЛК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.
Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет, зокрема, пунктом «б» частини першої статті 164 ЗК України передбачено, що складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб.
Згідно зі ст. 103 ЛК України, спори з питань охорони, захисту, використання та відтворення лісів вирішуються в установленому порядку органами місцевого самоврядування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, судами. Виключно судом вирішуються спори з питань володіння, користування і розпоряджання лісами, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У частині другій статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина перша статті 81 ЦПК України).
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Адвокат Слюсар О.В., як представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третьої особи ПАТ «Якушинецьке», подала клопотання, у яких просить при ухваленні рішення у даній справі вважати неналежними доказами Акт приймання-передачі земель лісового фонду від 12.07.2003 і матеріали з проектів організації та розвитку лісового господарства філії ДП Вінницький «Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс», оскільки такі докази, на її думку, не мають жодного відношення до предмету спору та не підтверджують викладені у позові обставини. 
Суд не погоджується із такими доводами, оскільки, аналізуючи предмет та підстави позову, долучені прокурором докази стосуються предмету розгляду даної справи та підтверджують викладені у позовній заяві обставини. 
На підставі наявних у матеріалах справи доказів судом установлено, що спірна земельна ділянка, яку в подальшому було поділено, віднесена до земель лісогосподарського призначення.
Так, відповідно до акту приймання-передачі від 12.07.2003, за результатами обстеження земель лісового фонду бувшого КСП – ВАСТ с. Якушинці, Якушинецькою сільською радою передано Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству «Віноблагроліс» в натурі лісові ділянки загальною площею 127 га. 
Відповідно до проєкту організації та розвитку лісового господарства філії Вінницький «Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс», розробленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Українська лісовпорядна експедиція», спірна земельна ділянка, яку в подальшому було поділено, належить до земель лісогосподарського призначення, які позначені на планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування – планшеті №5 лісовпорядкування 2004 у складі лісової ділянки під номером 18 (виділи 53 та 54 площею 6 га, на них ростуть дерева різних порід: липа, осика та інші віком 33-40 років).
На замовлення ПрАТ «Якушинецьке» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області.
У технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 зазначено, що остання належить до виду земельних угідь 005.04 «Ліси та інші лісовкриті площі».
Таким чином, наявні у матеріалах справи письмові докази, в тому числі і планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, у своїй сукупності свідчать про те, що спірна земельна ділянка, яку в подальшому було поділено, є лісовою земельною ділянкою, вилучення якої для нелісогосподарських потреб і передання її у приватну власність ПрАТ «Якушинецьке» відбулося без законних на те підстав.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У частині першій статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387, 388 ЦК України (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов). Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа останнім, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння. Негаторний позов – це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
Факт володіння нерухомим майном за загальним правилом можна підтвердити, зокрема державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц). Цей фактичний стан володіння слід відрізняти від права володіння, яке належить власникові (частина перша статті 317 ЦК України), незалежно від того, є він фактичним володільцем майна чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість ця особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем останнього, але не набуває право володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Отже, володіння нерухомим майном, яке посвідчує державна реєстрація права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним) (пункти 65-67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).
Фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на нерухоме майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Інакше кажучи, зайняття земельної ділянки, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цією ділянкою. У таких випадках її власник має право вимагати усунення цих перешкод (пункти 70-71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).
Заволодіння земельними ділянками є неможливим лише в разі, якщо на такі ділянки, за жодних умов не може виникнути право власності. Якщо ж закон допускає набуття права власності на земельні ділянки, але обмежує їх використання лише з певною метою, то передання ділянок з порушенням такого обмеження може свідчити про те, що право власності порушника на земельну ділянку не виникло, але не свідчить про неможливість заволодіння (зокрема неправомірного) земельною ділянкою.
З урахуванням наведеного визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном.
Метою позову про витребування майна (незалежно від того, на підставі приписів яких статей ЦК України цю вимогу заявив позивач) є забезпечення введення власника - позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Так, у випадку нерухомого майна означене введення полягає у внесенні запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем права власності на відповідне майно.
Близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 (справа № 653/1096/16-ц), від 07.11.2018 (справа № 488/5027/14-ц), від 14.11.2018 (справа № 183/1617/16), від 23.11.2021 (справа № 359/3373/16-ц), від 14.12.2021 (справа № 344/16879/15ц), від 06.07.2022 (справа № 914/2618/16).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) у порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 368/1158/16-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).
Держава, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, не є володільцем спірної земельної ділянки, але як власник має право володіння нею (частина перша статті 317 ЦК України). Тому права держави підлягають захисту шляхом витребування такої ділянки з володіння кінцевого набувача. Статус володільця у держави буде відновлений у разі задоволення вимог у частині витребування на її користь спірної земельної ділянки та внесення до відповідного державного реєстру запису про право власності держави на цю ділянку.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.07.2024 (справа № 369/13957/21).
Установлено, що після реєстрації за Приватним акціонерним товариством «Якушинецьке» права власності на земельну ділянку загальною площею 4,5086 га, що розташована у АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, товариство звернулось з заявою на адресу ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про її поділ. 
На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 в Державному земельному кадастрі зареєстровано три ділянки: площею 0,2962 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235, площею 0,3868 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236, площею 3,8256 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237. 
В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу ПрАТ «Якушинецьке» відчужило новоутворені земельні ділянки, зокрема: ОСОБА_4 – земельну ділянку площею 0,2962 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235 (договір №5671 від 06.08.2020), ОСОБА_2 – земельну ділянку площею 3,8256 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237 (договір №5670 від 06.08.2020) та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,3868 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236 (договір від №1746 від 09.10.2020). 
Після відкриття провадження у даній справі відповідачем ОСОБА_3 здійснено поділ земельної ділянки площею 0,3868 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0236 на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0242 та 0520688900:04:004:0243. 
Також після відкриття провадження у даній справі відповідачем ОСОБА_4 було здійснено поділ земельної ділянки площею 0,2962 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0235 на три земельні ділянки з кадастровими номерами 0520688900:04:004:0239, 0520688900:04:004:0240,0520688900:04:004:0241 та на підставі договорів купівлі-продажу №867, 866, 868 від 18.02.2021, ОСОБА_4 відчужила вказані земельні ділянки ОСОБА_1 .
У спорах стосовно земель лісогосподарського призначення, прибережних захисних смуг, інших земель, що перебувають під посиленою правовою охороною держави, держава, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси, зокрема, у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України). 
Ці інтереси реалізуються через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункт «а» частини першої статті 91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України), та через інші законодавчі обмеження. Заволодіння приватними особами такими ділянками всупереч чинному законодавству, зокрема без належного дозволу уповноваженого на те органу, може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного прав. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми: 1) виражається у першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер; 2) викладена у другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями; 3) закріплена у другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Другу та третю норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04).
Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право: втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу в національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування – передбачуваними; якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, легітимна мета такого втручання може полягати в контролі за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або в забезпеченні сплати податків, інших зборів або штрафів; втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними із цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 (справа № 200/606/18) вказала, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону.
Повернення земельної ділянки лісового фонду у комунальну власінсть, незаконно відчуженої фізичній особі, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки – належністю її до земель лісогосподарського призначення.
Заволодіння приватними особами такими ділянками всупереч чинному законодавству, може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля.
Крім того, недобросовісне заволодіння чужим майном не відповідає критерію мирного володіння майном.
За таких обставин задоволення позовних вимог прокурора не є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції та невиправданим (непропорційним) втручанням у права відповідачів на мирне володіння майном.
Судом установлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206, яку в подальшому було поділено, перейшла у приватну власність ПрАТ «Якушинецьке», а в подальшому – у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які є останніми набувачами, вибула з комунальної власності поза волею власника – Якушинецької сільської ради без дотримання передбаченої законом процедури, тому вказана земельна ділянка лісового фонду, яку в подальшому було поділено, підлягає поверненню власнику за правилами статті 388 ЦК України.
Варто зазначити, що у постанові від 14.11.2018 (справа № 183/1617/16) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що судове рішення про задоволення віндикаційного позову саме по собі є достатньою підставою для внесення державним реєстратором відповідних записів до Державного реєстру. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.
У пункті 74 постанови від 29.05.2019 (справа № 367/2022/15) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (пункт 5.17 постанови від 04.09.2018 у справі № 915/127/18). Проте у випадку, коли заявлена вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про проведену державну реєстрацію права також не є належним способом захисту прав позивача.
У даній справі прокурор заявив саме віндикаційний позов, отже, такий спосіб захисту прав, як скасування державної реєстрації права не є належним способом захисту прав позивача, а тому така вимога задоволенню не підлягає.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
У постанові від 26.05.2020 (справа № 912/2385/18) Велика Палата Верховного Суду уточнила свої висновки, зроблені в постанові від 15.10.2019 (справа № 903/129/18) та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2019 (справа № 927/246/18), від 16.04.2019 (справа № 910/3486/18 та № 925/650/18), від 17.04.2019 (справа № 923/560/18), від 18.04.2019 (справа № 913/299/18), від 13.05.2019 (справа № 915/242/18), вказавши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись з позовом, прокурор зазначив, що Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області функції контролю у належний спосіб не здійснено та жодних дій щодо скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності земельної ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 за ПрАТ «Якушинецьке» не вжито, відповіді на лист прокуратури від 28.09.2020, яким останнього фактично повідомлено про виявлені порушення закону, на адресу обласної прокуратури станом на 16.01.2021 так і не надійшло. 
Крім того, Якушинецькою сільською радою, починаючи з 01.01.2019, жодних дій щодо скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності ділянки з кадастровим номером 0520688900:04:004:0206 за ПрАТ «Якушинецьке» та її передачі у комунальну власність також не вжито. В листі №10.02/1290 від 05.10.2020 Якушинецька сільська рада зазначила про відсутність підстав для реагування. 
У зв`язку з бездіяльністю органів, які виконують відповідні функції у спірних правовідносинах, у Вінницької обласної прокуратури наявні підстави представництва інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Якушинецької сільської ради шляхом звернення до суду з вказаним позовом. Задоволення судом вимоги про зобов`язання відповідачів передати спірні ділянки до комунальної власності Якушинецької об`єднаної територіальної громади є ефективним способом захисту порушених прав та інтересів держави, надасть можливість провести державну реєстрацію права комунальної власності на землю та ефективно використовувати лісову ділянку і розпоряджатися нею з метою наповнення місцевого бюджету та оздоровлення мешканців територіальної громади. 
У контексті завдань цивільного судочинства звернення до суду є способом захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.
Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 (справа № 910/1972/17), від 23.05.2019 (справа № 920/301/18), від 25.06.2019 (справа № 922/1500/18), від 24.12.2019 (справа № 902/377/19).
У даній справі судом установлено, що діючи саме в правовому полі положень земельного законодавства саме територіальній громаді (а не будь-якому іншому органу) в силу імперативних норм законодавства надана можливість організувати розподіл земель, що залишилися в колективній власності, а наявність зареєстрованого речового права на спірну земельну ділянку, яку в подальшому було поділено, за відповідачами унеможливлює використання територіальною громадою наданого права щодо розпорядження такими земельними ділянками.
Встановивши, що прокурор обґрунтував підстави звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Якушинецької сільської ради, наведені обставини у сукупності свідчать про наявність достатніх підстав для здійснення захисту інтересів держави прокурором.
Суд вважає, що обраний прокурором спосіб захисту порушеного права, зокрема витребування земельних ділянок лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов), відповідає критерію ефективності та спрямований на реальний захист та відновлення порушених законних прав та інтересів власника.
При цьому, вимоги щодо скасування державної реєстрації права приватної власності відповідачів на земельні ділянки не є належним способом захисту прав позивача, оскільки судове рішення про задоволення віндикаційного позову саме по собі є достатньою підставою для внесення державним реєстратором відповідних записів до Державного реєстру.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою Вінницькою обласною прокуратурою, відповідно до платіжного доручення №7 від 12.01.2021, було сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 6 810,00 грн, відповідно до платіжного доручення №224 від 22.02.2021, було сплачено судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову в сумі 1 135,00 грн, а відповідно до платіжного доручення №689 від 14.05.2021, було сплачено судовий збір за подання до суду заяви про зміну предмету позову в сумі 6 810,00 грн.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (три з п`яти вимог задоволено судом) та те, що при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 14 755,00 грн, суд вважає доцільним з відповідачів на користь позивача стягнути половину понесених витрат на сплату судового збору, а саме: 7 377,50 грн.
Керуючись статтями 10, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Якушинецької сільської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», ОСОБА_4 , про зобов`язання передачі земельних ділянок в комунальну власність – задовольнити частково.
Витребувати від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь Якушинецької об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради земельні ділянки: площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0239, площею 0,0988 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0240 та площею 0,0987 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0241, що розташовані за адресою:  АДРЕСА_1 .
Витребувати від  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь Якушинецької об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради земельні ділянки: площею 0,2126 га зкадастровим номером 0520688900:04:004:0242 та площею 0,1742 га зкадастровим номером 0520688900:04:004:0243, що розташовані заадресою: АДРЕСА_1 .
Витребувати від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_11 ) на користь Якушинецької об`єднаної територіальної громади в особі Якушинецької сільської ради земельну ділянку площею 3,8256 га з кадастровим номером 0520688900:04:004:0237, що розташована заадресою: АДРЕСА_1 .
Решту позовних вимог – залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ),  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_11 ) в рівних частках на користь Вінницької обласної прокуратури (ЄДРПОУ 02909909, Держказначейська служба України у м. Києві, UA568201720343110002000003988, МФО 820172) судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 7 377 (сім тисяч триста сімдесят сім) грн 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Монастирська, 33.
Позивач Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Келецька, 63.
Позивач Якушинецька сільська рада, адреса місцезнаходження: с. Якушинці, вул. Новоселів, 1, Вінницького району Вінницької області.
Відповідач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .
Відповідач ОСОБА_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_6 .
Третя особа ОСОБА_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 .
Третя особа Приватне акціонерне товариство «Якушинецьке», адреса місцезнаходження: с. Зарванці, вул. Акціонерна, 9, Вінницького району Вінницької області.
Дата складення повного судового рішення – 17.04.2026. 

СУДДЯ