ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/47535/25 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій,
В С Т А Н О В И В :

23.09.2025 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Київського окружного адміністративного суду позов до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій, у якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (КОД ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , правил військового обліку.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
24.09.2025 позивач через підсистему "Електронний суду" подав заяву про забезпечення позову, у якій просить суд :
- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_6 вчиняти дії, пов`язані з заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , окрім перевірки підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі.
Заяву про забезпечення позову обгрунтовано існуванням очевидної небезпеки заподіяння відповідачем шкоди позивачу як перепони реалізації права позивача права на відстрочку за обставини призову на військову службу з врученням мобілізаційних розпоряджень із вказуванням визнання придатності до несення військової служби та наказу відповідача відправки до військової частини, оскільки такий наказ про призов видається в день відправки військової команди до військових частин. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, пов`язані з заходами призову позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період, враховуючи наявність вищезазначених негативних і незворотних наслідків для нього унеможливить ефективний захист прав та інтересів позивача.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що доводи й аргументи сторони позивача не є достатніми та переконливими для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України, адже мотиви заяви про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях, що відповідачем чи іншими компетентними органами можуть вчинятися дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації.
При цьому, суд першої інстанції зауважив, що здійснює захист реально порушених прав, а не тих, що ймовірно можуть бути порушені у майбутньому, а можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. 
Позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2025, яку просить через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 р. та витребувано із Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 320/47535/25.
Після надходження електронної справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2026 р призначено її до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 квітня 2026 року.
01 квітня 2026 сторони у судове засідання не прибули, про місце, дату, час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Разом з тим, 01 квітня 2026 року постановлено ухвалу, якою витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 пакет документів, засвідчений належним чином, тобто печаткою та підписами уповноважених осіб, що став підставою для формування Повістки від 23 травня № 2025 року про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 29.05.2025 о 09:00 годині для уточнення даних, встановлено строк для виконання ухвали в частині витребування документів до 13.04.2026 року та розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 р. відкладено на 15.04.2026 об 11:20 год.
У визначений судом строк, відповідачем ухвалу від 01 квітня 2026 року виконано не було, витребуваного пакету документів суду не надано.
У судове засідання сторони також не прибули, про місце, дату, час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 311 КАС України вирішено справу розглядати в порядку письмового провадження за наявними у електронній справі матеріалами.

Обставини, встановлені апеляційним судом. 
Так, перевіривши наявні матеріали електронної справи, колегією суддів встановлено, що 25 червня 2025 року представником позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 було надіслано заяву про зняття з розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку ІНФОРМАЦІЯ_8 було отримано 27 червня 2025 року, що підтверджується трекінгом Укрпошти. 
Надалі, 30 червня 2025 року представником позивача було надіслано адвокатський запит на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 заяву про зняття з розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з додатками до нього, який був отриманий ІНФОРМАЦІЯ_8 та СП02 липня 2025 року, що також підтверджується трекінгом Укрпошти. 
Доказів надання відповідей на зазначені звернення відповідачем не надано.
Так, апеляційним судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є громадянином України. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , номер в Єдиному державному реєстрів призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг»: 230720221362111200007. 
Відповідно до інформації з реєстру Оберіг ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дані уточнено вчасно 13.07.2024 року.
06 червня 2025 року, ОСОБА_1 сформував новий електронний військово-обліковий документ через застосунок Резерв +, проте у вказаному документі міститься інформація про те, що ОСОБА_1 розшукує ТЦК від 30.05.2025.
Також встановлено, ОСОБА_1 з 22 квітня 2025 року працює на Приватному підприємстві «Укрпалетсистем», Код ЄДРПОУ 32285225, згідно з Наказом № 234-к від 22 квітня 2025 року, що підтверджується довідкою з місця роботи.
Наказом Міністерства енергетики України від 25 грудня 2024 року №478 «Про визначення підприємств паливно-енергетичного комплексу критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (Протокол №58)» Приватне підприємство «Укрпалетсистем», Код ЄДРПОУ 32285225, податковий номер платника податків НОМЕР_3 визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Відповідно до пункту 5 Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час бронюванню підлягають всі військовозобов`язані працівники критично важливих установ паливно-енергетичного комплекс у та їх підрядних організацій, які здійснюють будівництво, ремонт, відновлення, виготовлення та/або поставку обладнання, надають послуги, проводять інші інженерно-технічні заходи, спрямовані на безперебійне функціонування об`єднаної енергетичної системи та газотранспортної системи України в особливий період, які визначені Міненерго критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Відповідно до листа Приватного підприємство «Укрпалетсистем», Код ЄДРПОУ 32285225 № 705 від 13.06.2025, адресованого Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 , підприємство має намір здійснити процедуру бронювання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у передбаченому Порядком способом засобами Порталу Дія.
Однак, у зв`язку з тим, що 29 травня 2025 року ОСОБА_1 тільки виповнилось 25 років, а вже 30 травня останній був оголошений в розшук, тому Підприємство було позбавлено права проведення процедури його бронювання.
Разом з тим, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що 23 травня 2025 відповідачем було сформовано Повістку №3551790 про виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 до ІНФОРМАЦІЯ_7 29 травня 2025 року об 09 годині 00 хвилин для уточнення даних. 
Проте, в цей день ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності №17485917 2032407586-1.
Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.
Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Стаття 150 КАС України визначає підстави забезпечення позову.
Так, відповідно до ч.1 цієї статті суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частин 3 та 4 цієї статті ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову.
Отже, згідно ч.1 цієї статті позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020}
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом:
1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, а також іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, та банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо припинення дії або призупинення дії сертифікатів, схвалень, допусків;
4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, нормативно-правових актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, а також встановлення для Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій;
5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;
6) зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку);
7) зупинення рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлення заборони Кабінету Міністрів України призначати на посаду члена (членів) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг";
8) зупинення дії індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Міністерства фінансів України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;
9) зупинення дії індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, її посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;
10) зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці;
11) зупинення дії рішень (індивідуальних актів) Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих на виконання Закону України "Про особливості продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків", а також встановлення для Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їхніх посадових та службових осіб/членів заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень (індивідуальних актів).
Частиною 4 цієї статті також встановлено, що заходи забезпечення позову, які застосовує суд, не можуть зупиняти, унеможливлювати або в інший спосіб порушувати безперервність процесу призначення, підготовки і проведення виборів, всеукраїнського референдуму.
Зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта, що передбачено ч.5 ст.151 КАС України .
Частина 6 ст.151 КАС України встановлює, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у процедуру проведення добору кандидатів на посаду судді, конкурсу на посаду судді чи призначення на посаду судді відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (ч.7 ст.151 КАС України).
Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень про примусове відчуження майна під час дії воєнного стану, прийнятих відповідно до Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" (ч.8 ст.151 КАС України).
Частиною 9 цієї ж статті передбачено, що тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, передбачених цим Кодексом, щодо господарського товариства, яке відповідає сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв).

Висновки апеляційного суду.
Враховуючи вищенаведені норми законодавства, підстав щодо заборони вжиття заходів забезпечення позову у цій справі відповідно до зазначеної ст.151 КАС України не вбачається. 
Підставою для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі (обґрунтування заяви) є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цій адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. 
Так, Велика Палата Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 виклала правові позиції, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Згідно ч.5 ст.242 КАС України, правові позиції Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими для судів першої та апеляційної інстанції. 
Проте, суд першої інстанції залишив поза уваги таку правову позицію Верховного Суду і мотиви щодо її неприйняття не навів.
Колегія суддів з таким рішенням суду першої інстанції не може погодитися, оскільки такі позиції касаційної інстанції підлягають застосуванню іншими судами.
Також, колегія суддів вважає необхідним зазначити інше.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Враховуючи вищевикладене, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Враховуючи обґрунтування заявлених позовних вимог, доводи заяви про забезпечення позову, надані позивачем документи, їх обґрунтування, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, і те що без вжиття таких заходів забезпечення позову відновлення його прав у майбутньому буде неможливим.
Так, в заяві про забезпечення позову позивач просив заборонити ІНФОРМАЦІЯ_6 вчиняти дії, пов`язані з заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , окрім перевірки підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі.
Оскарження дій ТЦК саме по собі не зупиняє мобілізацію, тому подання заяви про забезпечення позову є обов`язковим кроком для фізичного запобігання відправці на службу.
Підстави та порядок взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначено статтею 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
1. Взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:
1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років:
які відповідно до статті 14 цього Закону взяті на військовий облік;
які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;
які набули громадянство України;
які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку;
які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" підлягають взяттю на військовий облік призовників;
які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти;
жінки, які виявили бажання проходити базову військову службу, безпосередньо перед направленням на базову військову службу;
2) на військовий облік військовозобов`язаних:
які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;
які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;
військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;
які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;
зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;
які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;
які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;
які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;
які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку;
які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань;
призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу, молодшого, середнього складу поліції;
жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону;
які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;
які є кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону;
3) на військовий облік резервістів:
які зараховані до військового оперативного резерву;
які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань;
резервісти, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання.
Громадянам України, взятим на військовий облік, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил.
Отже, станом на 23 травня 2025 позивач перебував на військовому обліку призовників, та відповідно до інформації з реєстру Оберіг, дані уточнив вчасно.
Відповідачем встановлене не спростовано.
Лише після досягнення 25 років (після 29.05.2025) позивач мав би стати на військовий облік військовозобов`язаних, тому формування повістки для уточнення даних на особу, що не досягла 25-річчя, є очевидно протиправним. 
Колегія суддів також звертає увагу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 «Деякі питання реалізації положень Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час» бронюванню підлягають військовозобов`язані, а не призовники до 25 років, тому викликаючи позивача повісткою на 09:00 годині 29.05.2026 (в день настання 25-річчя) відповідачем автоматично порушується право позивача на бронювання. 
Суд апеляційної інстанції приймає до уваги висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 160/2592/23, згідно з якими процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулась, а визнання процедури протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Відсутність в чинному законодавстві порядку демобілізації осіб, мобілізованих з порушенням порядку мобілізації, є підставою для забезпечення даного позову, оскільки позивач не був військовозобов`язаний під час формування повістки.
Відтак, на думку суду апеляційної інстанції, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, та враховуючи наявність підстав, передбачених ч.2 ст. 151 КАС України для забезпечення позову, як очевидних ознак протиправності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, такими діями та бездіяльності, та, зокрема, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, де зазначено, що рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.
Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини у цій справі, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про незадоволення заяви про забезпечення позову.
Доводи апелянта заслуговують уваги.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надано правову оцінку обставинам у цій справі, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382, 383 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 р. - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій - скасувати.
Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 (КОД ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) вчиняти дії, пов`язані з заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , окрім перевірки підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Колегія суддів: О.В. Карпушова 
О.В. Епель 

В.В. Файдюк