17.02.26

Харківський районний суд Харківської області
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2026
Справа №635/521/23
Провадження №2-др/635/10/26
селище Покотилівка Харківської області 
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Карасави І.О.,
секретаря судового засідання - Федотова Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тарусіної Я.М. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
УСТАНОВИВ:
В провадженні Харківський районний суд Харківської області знаходилася вказана вище цивільна справа. 
28 січня 2025 Харківський районний суд Харківської області  винесене рішення, яким позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвоката Тарусіної Я.М. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по вказаній цивільній справі та зазначає, що позивачем у зв`язку із розглядом вказаної справи понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 21 500,00 гривень. Фактичний розмір винагороди(гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в межах розгляду справи справа №635/521/23 в суді першої інстанції становить 21500,00 гривень, що підтверджується договором та актом про отримання правової допомоги. Представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення у справі щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правову допомогу у розмірі 21 500,00 гривень.
Позивач та її представник - адвокат Тарусіної Я.М., в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідач - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду
Судом встановлено, що відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2025 року позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з задоволено частково.
Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 12 грудня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №5672 - розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 27 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з  ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073,60 гривні на користь держави.
При ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем. У заяві зазначено про те, що позивач поніс витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 21 500,00 гривень.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270цього Кодексу.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п.1 ч.2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.1 ч.2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат".
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 в справі №201/14495/16-ц (провадження №61-22962св19).
В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 21 500,00 гривень до матеріалів справи надано копії наступних документів:
-ордер на надання правничої(правової) допомоги №1115578 від 26.01.2023;
-договір про надання правової допомоги №02/09 від 02.09.2022;
-акт виконаних робіт(наданих послуг) від 17.06.2024 до договору про надання правової допомоги від 02.09.2022 на загальну суму 21 500,00грн.
Відповідно до пункту 4.2 гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджуються сторонами та можуть бути визначені у додатковій угоді.
Згідно акту виконаних робіт(наданих послуг) від 17.06.2024 до договору про надання правової допомоги №02/09 від 02.09.2022 вбачається, що правові послуги були надані на загальну суму 21 500,00грн.
Квитанції щодо сплати ОСОБА_1 суми гонорару адвокату у розмірі 21 500,00 в матеріалах справи відсутні.
Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
З аналізу акту приймання-передачі послуг про виконану правничу допомогу та предмету договору про надання правничої(правової) допомоги вбачається, що послуга полягала у наданні правової допомоги у складанні та поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та представництво інтересів клієнта в суді.
Оцінюючи співмірність послуг категоріям складності справи, ціни позову, обсягом наданих послуг, суд враховує, що предметом позову є розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1 500,00 грн, справа відноситься до справ незначної складності з типовим предметом позову, позивач та його представник у судових засіданнях участі не приймали, подали до суду відповідну заяву.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума у розмірі 21 500,00 грн, в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яку просить стягнути з відповідача не є пропорційною та розумною.
Суд зазначає, що сума у розмірі 3 000,00 грн в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, буде відповідати пропорційності розміру задоволених позовних вимог, є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги №02/09 від 02.09.2022 під час розгляду цивільної справи справа №635/521/23 в Харківському районному суді Харківської області підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 133-141, 259, 268, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тарусіної Я.М. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Участники справи: 
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 

Суддя І.О. КАРАСАВА