справа №176/3905/25
провадження №2/176/309/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Волчек Н.Ю.,
з участю секретаря с/з Владімірової А.Ю., 
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, 
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Сербіна Б.О. звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, де просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 у встановлений законом строк, звернувся до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори, для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Державним реєстратором Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради надано відповідь ОСОБА_1 , що згідно поданих документів встановити право власності на вказаний житловий будинок за померлим не є можливим, тому підстави для реєстрації передбачені пунктом 66 відсутні, окрім того роз`яснено про необхідність звернення до суду.
Ухвалою судді від 22 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні.
Ухвалою від 19 листопада 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника виконавчого комітету Жовтоводської міської рада за наявними у справі документами.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.
В минулому судовому засіданні представник позивача – адвокат Сербін Б.О. суду пояснив, що померлий є батьком позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . За життя батько позивача отримав земельну ділянку на якій збудував вказаний житловий будинок. При наявності всієї технічної документації, батько не встиг оформити будинок в БТІ, через хворобу, в наслідок чого право власності на вказаний будинок не зареєстровано. Просить визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок у порядку спадкування за законом. В подальшому звернувся до суду із заявою про закінчення розгляду справи у його відсутність та відсутність позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 13.02.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської Ради народних депутатів.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Померлий є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього.
З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80241664 від 25.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк, звернувся до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори, для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . 
Як вбачається з постанови нотаріуса від 15.10.2025 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, до майна померлого ОСОБА_3 в Жовтоводській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №354 за 1997 рік. Спадщину після померлого ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4 , але спадкові права на вказаний житловий будинок не оформила і померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . До майна померлої ОСОБА_4 заведена спадкова справа №228/2020, спадщину прийняв її син ОСОБА_1 . Щодо видачі свідоцтво про права на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 відмовлено по провулку Сонячний відмовлено, в зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів належності зазначеного будинку померлому.
Згідно рішенням № 352 від 08.09.1989 року виданого Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради народних депутатів, ОСОБА_3 отримав земельну ділянку площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку.
12.09.1989 року ОСОБА_3 було видано акт, про необхідність укладення з Жовтоводським виконавчим комітетом договору про будівництво будинку.
13.09.1989 року ОСОБА_3 отримав договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, який зареєстровано Жовтоводською державною нотаріальною конторою № 4816. Договір 26.10.1989 зареєстровано у головного архітектора міста.
09.04.1993 року рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради народних депутатів ОСОБА_3 відведено додаткову земельну ділянку площею 393 кв.м. до домоволодіння АДРЕСА_1 , загальна ділянка становить 993 кв.м.
Згідно технічного паспорта на житловий будинок ТІ01:5533-4820-1932-5661, рік будівництва 1989, ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3353448.4834005.20241120.38.0000.77.
26.11.2024 Дочірним підприємством Комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради «Жовтоводське бюро технічної інвентаризації» надано довідку, що згідно даних БТІ право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 - не зареєстровано.
Листом від 07.11.2024 року за вих. № 998/01-05 Управлінням житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно надавалася земельна ділянка площею 0,0993 га. 
Згідно наданих відомостей із Держгеокадастру № 461/299-25 від 24.02.2025 року вбачається, що станом на 31.12.2012 відомості щодо реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 , яка розташована по АДРЕСА_1 - не значиться. 
З довідки Жовтоводської державної нотаріальної контори від 25.02.2025 року за вих. № 120/02-14 вбачається, що спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 ,1961 року народження. 
Згідно відповіді державного реєстратора Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22.09.2025 року за вих. № 1/1-1549-01-12 встановити право власності на вказаний житловий будинок за померлим не є можливим, тому підстави для реєстрації передбачені пунктом 66 відсутні, окрім того роз`яснено про необхідність звернення до суду.
Постановою від 15.10.2025 року державний нотаріус Водолазька Т.Ф. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину.
Статтею 1216 Цивільного Кодексу України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок, та за життя спадкодавці, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.
До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за книги місцевих рад.
Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом від 24.06.2011 року № 91, з наступними змінами зазначено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Стаття 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.
Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в реєстрі прав. Державному
Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, земельної ділянки в користування або власність.
Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.
Відповідно до пункту 8 частини 1статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею виданих до 01 січня 2013 року.
За положеннями частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.
Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Тому, оскільки позивач позбавлена можливості у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину, а судом встановлено, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , побудовано у 1989 році, проінвентаризовано в органах БТІ, проте не зареєстровано право власності на будинок, а факт відсутності реєстрації будинку зважаючи на рік побудови, не свідчить про відсутність права власності за спадкодавцем, за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок та господарські споруди. 
Водночас, суд звертає увагу на те, що перевищення площі житлового будинку не є перешкодою для визнання права власності, оскільки будинок фактично існує, є безпечний і не порушує прав інших осіб. 
Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76-81, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 274, 352, 354,355 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суд
Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК