Провадження №2-о/748/13/26
Єдиний унікальний № 748/3531/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої - судді: Майбороди С. М.,
з участю секретаря судового засідання Пасько К.П., 
представника заявника - адвоката Сало О.П.,
заінтересованої особи – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_2 , заінтересовані особи – Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,
В С Т А Н О В И В:
23 жовтня 2025 року представник заявника адвокат Ступак С.О. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з заявою, в якій просив встановити факт спільного постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на момент відкриття спадщини – березень 2022. В поданій заяві вказує, що після смерті її вітчима ОСОБА_4 відкрилась спадщина. Нотаріус з невідомих заявнику причин відмовилась видавати свідоцтво про право на спадщину, хоча на день смерті вона проживала та була зареєстрована разом з померлим. В заяві вказано, що ОСОБА_2 має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем та вела з ним спільний побут. 
Відповідно до ухвали від 05.11.2025 у справі відкрито окреме провадження та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 .
Протокольною ухвалою від 13.01.2026 залучено до участі у справі сестру спадкодавця ОСОБА_1 .
Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в заяві.
Заінтересована особа Седнівської селищної ради, будучи належним чином повідомлені про день та час проведення судового засідання, не забезпечили явку свого представника. 
Заінтересована особа – ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. Як встановлено в ході судового розгляду остання перебуває за кордоном.
Заінтересована особи – ОСОБА_1 , що є сестрою ОСОБА_4 , пояснила, що не заперечує щодо поданої заяви. Вона здійснювала поховання брата. ОСОБА_4 після розлучення не проживав у будинку в АДРЕСА_1 . В даному будинку проживала ОСОБА_5 поки не вийшла заміж. В подальшому ОСОБА_5 переїхала за кордон. ОСОБА_4 залишив вказаний будинок ОСОБА_6 . 
В ході судового розгляду були допитані свідки.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_3 її донька. Їй відомо, що ОСОБА_3 з ОСОБА_8 з 2003 року проживали в АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 ходила до школи в м.Чернігові, а на вихідні та канікули приїжджала до с.Нове. В м.Чернігові ОСОБА_9 проживала по АДРЕСА_2 . За 3 місяці до початку війни ОСОБА_2 виїхала за кордон. ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_2 проживала в АДРЕСА_1 і також проживала в м.Чернігові. ОСОБА_4 ставився до ОСОБА_2 як до своєї доньки та обіцяв переписати будинок. Йому відомо, що ОСОБА_4 жив в іншому населеному пункті з іншою жінкою. 
Свідок ОСОБА_11 , що є сусідкою в с.Нове, пояснила, що їй відомо про проживання ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 з 2003 року. Також може повідомити, що ОСОБА_9 перед війною виїхала за кордон.
Заслухавши представника заявника, заінтересовану особу, свідків, дослідивши письмові докази у справі судом встановлено наступне.
Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть в березні 2022 року помер ОСОБА_4 . ( а.с.16)
Після його смерті відкрилась спадщина.
Як слідує з наданої інформації Седнівської селищної ради від 14.11.2025 станом на березень 2022 року в АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . ( а.с.36)
ОСОБА_2 надіслала до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка надійшла 15.08.2024. ( а.с.9,10,13,37-39) 
Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 був зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.1999 за ОСОБА_4 . ( а.с.11)
20 вересня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 був укладений шлюб, який розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2015 року. ( а.с.17,43)
Як слідує з актового запису про смерть від 26 серпня 2022 року свідоцтво про смерть було видано ОСОБА_1 . ( а.с.35)
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно зі ст. 315 цього Кодексу надано перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Разом з тим, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду у справі № 336/709/18-ц від 07.11.2018 року, зокрема зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкоємцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.
Таким чином, для встановлення факту прийняття спадщини в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України юридичне значення має місце відкриття спадщини відповідно до правил ст. 1221 ЦК України, тобто останнє місце проживання спадкодавця; факт постійного проживання встановлюються виключно щодо спадкоємця та не може своїм наслідком мати зміну місця проживання померлого спадкодавця та, відповідно, місця відкриття спадщини; звернення до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання із померлим спадкодавцем в першу чергу має бути зумовлено відмовою нотаріуса в оформленні спадщини.
Виходячи з положень вказаних норм для встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у спадкоємець має належати до відповідної черги спадкування, нотаріус має відмовити в оформленні спадщини у зв`язку з відсутності відповідних документів на підтвердження факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_2 не перебувала в родинних відносинах з ОСОБА_4 , була зареєстрована з ним за однією адресою, нотаріус не надав відмови в оформлення спадщини у зв`язку з відсутності факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
За таких підстав суд не вбачає юридичної необхідності встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.
Додатково в заяві наводиться посилання на положення ст.1264 ЦК України. 
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи становлять сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.
Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.
Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що заявник повинен довести належними доказами не лише факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а і факт ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
В даному випадку з урахуванням пояснень заінтересованої особи ОСОБА_1 , свідків та досліджених письмових матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що заявник не надала достатніх доказів на підтвердження того, що вона із спадкодавцем були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, як сім"я. Заявником не доведено факт ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Сам факт реєстрації заявника за однією адресою з ОСОБА_4 не свідчить про ведення з ним спільного господарства та не підтверджує наявності взаємних прав та обов`язків. Допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 до часу відкриття спадщини, ведення з ним спільного господарства.
З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні поданої заяви про встановлення факту спільного постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на момент відкриття спадщини – березень 2022 року.
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, 
В И Р І Ш И В :
В задоволенні заяви  ОСОБА_2 , заінтересовані особи – Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 06 квітня 2026 року.
Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Заявник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, код ЄДРПОУ 04412550, адреса : вул. Я.Лизогуба, 21, с. Седнів Чернігівського району Чернігівської області. 
Заінтересована особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Заінтересована особа: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя 	С. М. Майборода