П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/12580/25	

Категорія: 112010201	Головуючий у суді І інстанції: Дерев`янко Л. Л. місце ухвалення: м. Миколаїв 	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача	Семенюка Г.В.	
суддів: 	Федусика А.Г.	
 	Шляхтицького О.І.	

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року про повернення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними протоколу, рішення та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі – ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просив зобов`язати провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 11 червня 2024 року, обчисливши його розмір виходячи з розміру суддівської винагороди позивача на час виходу у відставку, встановленої судовими рішеннями у справах №400/1502/24 та №400/7811/24, тобто з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн, із врахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано конкретизувати, які саме рішення, дії чи бездіяльність відповідача є предметом оскарження.
На виконання цієї ухвали позивачем подано заяву, в якій зазначено, що перше рішення, яке позивач просить визнати протиправним, є рішення від 04.10.2024 №143250004017. Друге – рішення (відповідь, чи як би воно не називалось) ПФУ від 20.10.2025, на звернення позивача від 06.10.2025 (додано до позову), яким йому відмовлено в перерахунку довічного утримання згідно судових рішень адміністративних судів у справах №400/1502/24 та № 400/7811/24.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 продовжено строк усунення недоліків поданого позову на 10 днів з дня одержання ухвали.
У цій ухвалі суд першої інстанції відзначив, що рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 04.10.2024 №143250004017 вже було предметом судового розгляду в межах адміністративної справи № 400/8774/24, за результатами якого воно визнано протиправним та скасовано в частині розрахунку тривалості стажу на посаді судді і розміру довічного утримання.
Вирішуючи питання щодо відповідності частині 1 статті 5 КАС України, пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України позовних вимог про визнання протиправним рішення відповідача від 06.10.2025, яким позивачу відмовлено в перерахунку довічного утримання згідно судових рішень адміністративних судів у справах №400/1502/24 та № 400/7811/24, суд встановив, що суть цих вимог полягає у спонуканні відповідача виконати зазначені рішення. Відтак, суд першої інстанції вважав, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які вчинені або не вчинені на виконання судових рішень у справі №400/1502/24 та №400/7811/24, шляхом ініціювання провадження за новим адміністративним позовом, не відповідають вимогам КАС України.
22.12.2025 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними протокол/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії від 09.09.2025 ПФУ 16.09.2025 та рішення №143250004017 від 12.09.2025;
- зобов`язати Пенсійний фонд України перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто виходячи з розміру суддівської винагороди, встановленої рішеннями судів у справах №400/1502/24 та № 400/7811/24.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали повернуті позивачеві.
Мотивуючи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуваний позивачем протокол від 09.09.2025 і рішення № 143250004017 від 12.09.2025 стосуються виконання судових рішень в інших справах. При цьому, суд першої інстанції відзначив, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції, дослідивши зміст позовних вимог, викладених в заяві про усунення недоліків від 22.12.2025, дійшов висновку, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконані, а тому наявні підстави для застосування пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, яка регламентує, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до Миколаївського окружного адміністративного суду.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 указує на те, що ним оскаржено рішення №143250004017 від 12.09.2025, прийняте територіальним органом Пенсійного фонду України вже з наявними в ньому рішеннями судів у справах №400/1502/24 та №400/7811/24.
Скаржник звертає увагу на те, що рішення №143250004017 від 12.09.2025 не було предметом жодного судового розгляду.
Крім того, скаржник указує, що оскаржена ухвала суду першої інстанції не містить мотивів відмови в доступі до правосуддя в частині другої позовної вимоги, а саме: зобов`язати Пенсійний фонд України перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто виходячи із розміру суддівської винагороди, встановленої рішеннями судів у справах №400/1502/24 та №400/7811/24.
Дот того ж, скаржник звертає увагу на те, що ні в ухвалах про залишення позовної заяви без руху, ні в оскаржуваній ухвалі про повернення позову суд першої інстанції не зазначив, в якій формі позивач має звернутися до суду за захистом своїх прав.

ГУ ПФУ в Миколаївській області не скористалось правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, а тому, відповідно до частини 2 статті 312 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
За правилами пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:
- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів – зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Частина 1 статті 169 КАС України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Пункт 1 частини 4 статті 169 КАС України регламентує, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 169 КАС України).
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Так, обставини справи свідчать, що ОСОБА_1 у листопаді 2025 року звернувся з позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області в якому заявив вимогу про зобов`язання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 11 червня 2024 року, обчисливши його розмір виходячи з розміру суддівської винагороди позивача на час виходу у відставку, встановленої судовими рішеннями у справах №400/1502/24 та №400/7811/24, тобто з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн, із врахуванням раніше виплачених сум.
Після залишення судом першої інстанції позову без руху, ОСОБА_1 змінив позовні вимоги та остаточно виклав їх так:
- визнати протиправними протокол/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії від 09.09.2025 ПФУ 16.09.2025 та рішення №143250004017 від 12.09.2025;
- зобов`язати Пенсійний фонд України перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто виходячи з розміру суддівської винагороди, встановленої рішеннями судів у справах №400/1502/24 та №400/7811/24.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, у цих справах №400/1502/24 та №400/7811/24 відповідачем є Господарський суд Миколаївської області, а позовні вимоги стосуються зобов`язання Господарський суд Миколаївській області здійснювати нарахування і виплату суддівської винагороди судді Господарського суду Миколаївської області ОСОБА_1 із розрахунку прожиткового мінімуму 3028 гривень, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
Тобто, ухвалення судових рішень у справах №400/1502/24 та №400/7811/24 не стосується перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , оскільки у зазначених справах предметом спору було нарахування та виплата суддівської винагороди.
Щодо справи №400/8774/24, то предметом спору у цій справі було таке:
- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 30 серпня 2024 року №14457/03-16 в частині щодо відмови в здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Господарського суду Миколаївської області від 16 серпня 2024 року №08-30/7745/24;
- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 04 жовтня 2024 року №143250004017 в частині розрахунку тривалості стажу на посаді судді і розміру довічного утримання;
- зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 11 червня 2024 року та виходячи з 90% суддівської винагороди, що зазначена у довідці Господарського суду Миколаївської області від 16 серпня 2024 року №08-30/7745/24, обчисливши її розмір із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01 січня 2024 року в сумі 3 028,00 грн, із врахуванням раніше виплачених сум та зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, а саме навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту з 01 вересня 1983 по 01 липня 1987 років у розмірі 1 рік 11 місяців та періоду проходження строкової військової служби в лавах Радянської армії, а саме з 10 листопада 1978 по 27 листопада 1980 у розмірі 2 роки 17 днів.

Так, дійсно, у цій справі №400/8774/24 суд розглядав вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 11 червня 2024 року та виходячи з 90% суддівської винагороди, що зазначена у довідці Господарського суду Миколаївської області від 16 серпня 2024 року №08-30/7745/24.
Разом з цим, як зазначено вище, у межах даної справи №400/12580/25 предметом позову є визнання протиправними протокол/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії від 09.09.2025 ПФУ 16.09.2025 та рішення №143250004017 від 12.09.2025 та зобов`язання Пенсійний фонд України перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто виходячи з розміру суддівської винагороди, встановленої рішеннями судів у справах №400/1502/24 та №400/7811/24.
Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний спір ініційований позивачем з метою виконання рішень, ухвалених у справах №400/1502/24, №400/7811/24 та №400/8774/24.
Крім того, колегія суддів вважає, у разі якщо суд першої інстанції вважав, що даний спір ініційований позивачем з метою виконання інших судових рішень, суд зобов`язаний був застосувати вимоги пунктів 1 або 2 частини 1 статті 170 КАС України, які передбачають, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо:
- позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;
- у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви, у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, внаслідок чого наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної у цій справі ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За правилами пунктів 1, 4 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 250, 312, 320, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року про повернення позову – скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними протоколу, рішення та зобов`язання вчинити певні дії направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   А.Г. Федусик