У Х В А Л А
Іменем України
Справа № 285/1163/26 
провадження № 1-кс/0285/222/26
02 березня 2026 року   м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої слідчої судді………… ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання........ ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора……………………....... ОСОБА_3 ,
слідчого.......................................... ОСОБА_4 
підозрюваної.................................. ОСОБА_5 ,
захисника (адвоката)..................... ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду 
клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,
погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, 
про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту
по матеріалам досудового розслідування, внесеного 26.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026060530000114, 
відносно:   ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянки України, уродженки с. Раківка Попільнянського району Житомирської області, 
яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 ,
пенсіонерка, 
та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, – 
ВСТАНОВИВ:
Слідчий 02.03.2026 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК. 
Зазначив, що під час проведення слідчих дій ОСОБА_5 докладала значних зусиль з метою приховування своїх дій від правоохоронних органів. Під час проведення обшуку вона намагалася сховати речові докази у справі, що підтверджує наявність ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також не виключає можливості, що вона може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, що може призвести до зміни їх показів або відмови давати покази в подальшому.
В судовому засіданні прокурор і слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.
Підозрювана заперечила свою причетність до інкримінованого їй злочину, пославшись на те, що вилучені наркотичні засоби належали її покійному чоловіку, про існування яких вона навіть не знала. Просила не застосовувати до неї цілодобовий домашній арешт, оскільки вона проживає одна і потребує придбання ліків, їжі. 
Захисник зазначив про необґрунтованість поданого клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт.
Заслухавши учасників судового процесу, суд приходить такого висновку.
Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.
Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. 
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Ст.177 КПК України детально описує ризики, які можуть виправдати ізоляцію особи від суспільства. Метою застосування (продовження) запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З наданого стороною обвинувачення витягу з ЄРДР слідує, що в поліції перебувають матеріали кримінального провадження від 26.02.2026 по факту незаконного зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 ККУ, ОСОБА_5 27.02.2026 повідомлено про підозру.
З клопотання слідує, що на початку червня 2025 року (більш точна дата слідством невстановлена) ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , виявила полімерні пакети із фольгованими згортками та із сухою подрібненою рослинною сумішшю, а також паперовий згорток та зіп-пакет із сухою речовиною, які залишив її покійний чоловік ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Усвідомлюючи суспільну небезпеку психотропних речовин та наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 вирішила їх залишити та зберігати за місцем свого проживання з метою подальшого збуту іншим особам за грошові кошти, таким чином незаконно їх придбала та почала зберігати.
Обґрунтованість підозри є важливим критерієм та підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. Так, ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведуть, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Разом з тим, кримінальний процесуальний закон визначає конкретний перелік заходів забезпечення кримінального провадження, які можуть бути застосовані задля досягнення дієвості цього провадження. До вказаних заходів належать, зокрема, запобіжні заходи.
Жоден із заходів забезпечення кримінального провадження не може застосовуватися без доведення обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Тобто, обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий – доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами.
На даній стадії слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення. На підставі оцінки наданих матеріалів та сукупності отриманих слідством доказів у цій справі факт незаконного зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин є вірогідним та достатнім для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу. 
Наявними в кримінальному провадженні відомостями підтверджується існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, з яким звернувся слідчий. 
Ініціатором клопотання зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ймовірність переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та можливості спотворити будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, – і суд погоджується з такими висновками. Останні підтверджуються матеріалами справи, а альтернативні запобіжні заходи в сукупності з даними про особу підозрюваної не в змозі гарантувати належну її поведінку, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Даючи оцінку доводам сторони обвинувачення, суд зазначає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний/обвинувачений може ухилитись від суду. Також серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про обрання запобіжного заходу з метою запобігання спробі перешкоджати кримінальному провадженню.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення. Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Таким чином, саме цілодобовий домашній арешт підозрюваної в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо неї, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. 
Відтак, враховуючи суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, докази, на які посилається у клопотанні сторона обвинувачення, – на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, зможе дієво запобігти ризикам, встановленим ч.1 ст.177 КПК України, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваної будь-якого іншого запобіжного заходу.
В поданому клопотанні доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а тому воно підлягає до задоволення. 
Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 369-372 КПК України, –
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити. 
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів.
Покласти на підозрювану  ОСОБА_5  наступні обов`язки:
не відлучатись з місця фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого/прокурора або суду;
повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
заборонити спілкування зі свідками, які допитані в кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Визначити строк дії ухвали – до 01.05.2026 включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Роз`яснити  ОСОБА_5  наступне:
працівники поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю;
у разі, якщо вона, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого/прокурора або суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на неї даною ухвалою обов`язки, суд вирішує питання про застосування до неї більш тяжкого запобіжного заходу.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу передати для виконання до Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. 
Час проголошення повного тексту ухвали о 15:30 год 03.03.2026.

Головуюча слідча суддя   ОСОБА_1