Справа № 163/2010/24 
Провадження № 1-кп/163/43/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року   Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 12024030560000318 про обвинувачення

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним та придатним до проходження військової служби, о 14:40 годині 10 липня 2024 року отримав під особистий підпис персональну повістку про призов на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, та про явку на 14:00 годину 11 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , для відправки по мобілізації у складі команди № НОМЕР_1 ЦПП для проходження військової служби у Збройних Силах України за мобілізацією. Всупереч приписам ст.65 Конституції України, ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 без поважних причин ухилився від призову за мобілізацією та на 14:00 годину 11 липня 2024 року і на протязі цього дня у пункт збору для відправки для проходження військової служби не прибув.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю та показав, що за результатами медогляду визнаний приданим до військової служби, після чого отримав повістку для явки в пункт збору для відправки в Збройні Сили України на 14:00 годину 11 липня 2024 року, однак свідомо не прибув.

Крім таких показань обвинуваченого, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину стверджена й іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 12024030560000318 від 23 липня 2024 року за ст.336 КК України розслідувалось по факту ухилення ОСОБА_4 від призову на військову службу під час мобілізації.
Підставою для внесення таких відомостей в ЄРДР слугувало повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про вчинення кримінального правопорушення від 22 липня 2024 року.
Рапортом начальника відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11 липня 2024 року, стверджено, що ОСОБА_4 не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації без поважних причин не прибув для відправки у складі команди № НОМЕР_1 ЦПП для проходження військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до облікової картки ОСОБА_4 , останній стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
Довідкою військово-лікарської комісії №797, карткою обстеження та медичного огляду від 10 липня 2024 року стверджено, що ОСОБА_4 пройшов медичний огляд ВЛК 10 липня 2024 року і визнаний придатним до військової служби.
Зі списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10 липня 2024 року № 3037 вбачається, що рядовий ОСОБА_4 придатний до військової служби і направляється в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , однак для призову по мобілізації не прибув.
Розпискою про отримання повістки стверджено, що ОСОБА_4 о 14:40 годині 10 липня 2024 року отримав під особистий підпис персональну повістку про призов на військову службу під час мобілізації і про явку на 14:00 годину 11 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки по мобілізації у складі команди № НОМЕР_1 ЦПП для проходження військової служби у Збройних Силах України.
З акту неявки військовозобов`язаного від 11 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним і визнаним здоровим та придатним до військової служби, у визначений йому час, дату та на протязі дня до ІНФОРМАЦІЯ_6 без поважних причин не прибув для відправки його у складі команди НОМЕР_1 ЦПП для проходження військової служби. Будь-яких заяв, клопотань, повідомлень та скарг від нього та його рідних до ІНФОРМАЦІЯ_3 не поступало.

Таким чином, дослідження доказів по справі приводить суд до висновку, що винуватість ОСОБА_4 в ухиленні від призову за мобілізацією повністю доведена, а надана органом досудового розслідування кваліфікація його дій за ст.336 КК України є правильною.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу та обставини, що обтяжують, пом`якшують покарання.
Вчинений ОСОБА_4 злочин відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання по справі відсутні.
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Згідно досудової доповіді інспектора Ковельського РС №5 ДУ «Центр пробації» у Волинській області ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Також, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. І в умовах збройної агресії з боку іншої держави, Захист Вітчизни набуває особливого значення. Тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання, повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, про що зазначено в ч.1 ст.1 та ч.2 ст.50 КК України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді реального позбавлення волі. Призначення такого покарання буде відповідати принципу індивідуалізації покарання і є достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки виправлення обвинуваченого, ураховуючи викладене, а також те, що останній вчинив правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпечність, яка проявляється у тому, що відмова обвинуваченого від захисту Батьківщини може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Долю речового доказу належить вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Судові витрати на залучення експерта по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: оригінал розписки про отримання ОСОБА_4 повістки, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя         ОСОБА_1