Справа № 127/9016/26 
Провадження № 33/801/413/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника – адвоката Хейніса Олександра Григоровича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2026 року в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Не погодившись із вказаною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У скарзі  ОСОБА_1 зазначає, що з відеозаписів з бодікамер поліцейських вбачається, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився не на місці зупинки транспортного засобу, а біля його будинку і доказів того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння саме за кермом автомобіля до матеріалів справи не додано. Поліцейські приїхали до нього додому через годину після того, як він скоїв ДТП. Під час перебування за кермом та вчинення ДТП він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а випив алкоголь вже по приїзду додому. Проведення огляду не на місці зупинки транспортного засобу свідчить про відсутність в його діях об`єктивної сторони даного правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Хейніса О.Г. апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 613295, складеного 12 березня 2026 року поліцейським 1 взводу 2 роти 1 бат. УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Горбенко І.С., 12 березня 2026 року о 15 год. 44 хв. в м.Вінниці по пров. 1-й Український, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан проводився у встановленому законом порядку та у повному обсязі на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, тест №539, результат позитивний 1,91 ‰ проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
Цифровий показник приладу «Drager Alcotest 7510» становить 1,91‰, що відображено у роздрукованих на папері показниках спеціального технічного засобу та зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4,5).
У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП дійшов висновку, що його вина підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613295 від 12 березня 2026 року; результатом Алкотест 7510; рапортом поліцейського від 12 березня 2026 року; відеозаписом.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився не на місці зупинки транспортного засобу, а біля його будинку і доказів того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння саме за кермом автомобіля до матеріалів справи не додано. Поліцейські приїхали до нього додому через годину після того, як він скоїв ДТП, а під час перебування за кермом та вчинення ДТП він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а випив алкоголь вже по приїзду додому. 
Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягає як факт керування особою транспортним засобом, так і факт її перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Не зважаючи на доводи апеляційної скарги, в якій не заперечується факт керування транспортним засобом, у судовому засіданні при апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 заперечив факт керування ним транспортним засобом.
Разом з тим, факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом доводиться, зокрема, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2026 року у справі №127/8627/26.
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди) та 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.
При апеляційному перегляді справи захисник ОСОБА_1 вказав, що правопорушення, передбачені ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП, у яких ОСОБА_1 визнаний винним, і правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, це різні факти і не пов`язані між собою. 
Однак, апеляційний суд вважає таку позицію оманливою, адже події, викладені у всіх трьох протоколах відбувались в одну і ту ж дату та в один і той же час: 12 березня 2026 року о 15 год. 44 хв.. 
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи скарги з приводу вжиття ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 не заперечив щодо викладених у ньому обставин, зокрема щодо керування ним 
транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що пояснення надасть у суді.
До моменту винесення оскаржуваної постанови будь-яких письмових пояснень (заперечень) ОСОБА_1 у справі не надав.
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що про факт вживання алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 суду першої інстанції не повідомляв, оскільки такі пояснення не відображені у постанові, проти чого не заперечує скаржник. 
Факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 не заперечує.
За обставин даної справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння і не міг проводитися на місці зупинки транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 , вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а автомобіль в ході розшукових заходів було виявлено в м. Вінниці по вул. Ушакова, 28, під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало