Справа № 442/633/23 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М. 
Провадження № 22-ц/811/3422/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозпоідльної системи" "Львівгаз" на додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2025 року в складі судді Грицай М.М. у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу,-
встановив:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.06.2025 відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.
17.06.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Прийми М.О. подала заяву про ухвалення судом додаткового рішення про стягнення на її користь судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 33000 грн. та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в розмірі 15902,90 грн.
Заяву мотивує тим, що 25.08.2022 укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № 03-03-22/0035, згідно якого надано послуги, що підтверджується Актом приймання-передавання наданої правової допомоги до договору про надання правової (професійно правничої) допомоги. Послуги адвоката оплачено у розмірі 33000 грн., що підтверджується платіжними інструкціями. Також Заєць О.Ф. понесено витрати на оплату послуг судового експерта в розмірі 15902,90 грн, що підтверджується долученою до заяви квитанцією. Просила заяву задовольнити.
Оскаржуваним додатковим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2025 року заяву представника відповідача - адвоката Прийми Марини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат задоволено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 48902,90 грн (сорок вісім тисяч дев`ятсот дві гривні 90 коп), з яких: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 33000,00 (тридцять три тисячі) гривень, витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 15902,90 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дві гривні 90 коп).
Додаткове рішення оскаржила представник позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» Пучак І.А., зрішенням суду не погоджується та вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи та без врахування релевантних висновків Верховного Суду, що призвело до ухвалення судом необґрунтованого додаткового рішення.
На думку апелянта, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є неспівмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є необґрунтованими.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У частині третій статті 141 ЦПК України визначено, що суд враховує при вирішенні питання про судові витрати.
Таким чином, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. 
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд першої інстанції поклався виключно на доводи заявника і ним було повністю проігноровано заперечення подані АТ «Львівгаз».
Зокрема, суд не надав оцінки тому, що справи про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу є досить типовими, щодо яких уже є вироблена стала практика та до предмету доказування у таких справах відповідачем не входять значна кількість обставин, навпаки весь тягар доказування лягає на позивачів, а сам відзив об`єктивно не потребує значного часу для його підготовки, як визначив заявник біля 4 годин. 
Також заявником не визначено, які саме заходи досудового врегулювання спору вживалися, а перелічені дії щодо підготовки справи явно не потребують, визначеної кількості часу в 5 год.00 хв.
Крім цього, суд першої інстанції не надав оцінку тому, що заявник у своїй заяві просить продовжити відповідачу строк на подання доказів по 17 червня 2025 року включно, а саме для подання підписаного акта приймання-передавання наданої правничої допомоги та додаткових угод № 1 та № 2 до даного договору, а саме клопотання про долучення вищенаведених доказів було доставлено до електронного суду 18.06.2025.
Заявник фактично просить поновити йому строк для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак долучені до заяви докази не свідчать про поважність пропуску подання доказів. 
Подаючи до суду відзив відповідач в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України не робив заяви про намір подати докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому такі не можуть братись до уваги.
Таким чином, не має жодної правової підстави брати до уваги надані копії Додаткової угоди № 1 від 13.02.2023 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 25.08.2022 № 03-03-22/0035; копію Додаткової угоди № 2 від 14.02.2023 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 25.08.2022 № 03-03- 22/0035; копію Акта приймання-передавання наданої правової допомоги від 16.06.2025 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від25.08.2022 № 03-03-22/0035.
Відтак, не зрозуміло, на підставі чого суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу повністю, оскільки існують доволі істотні сумніви щодо обґрунтованості таких заявлених витрат, так як не було надано належних доказів, що довели б таку кількість витрат, при цьому, суд зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 160/19098/21).
Вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на відповідну суму є неспівмірними зі складністю цієї справи, та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є необґрунтованими.
Просить скасувати додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 23.09.2025 та ухвалити нове рішення.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. 
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З матеріалів справи вбачається, що предметом апеляційного перегляду є судове рішення про стягнення судових витрат, сумарний розмір яких не перевищує тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які вже висловлені, зокрема, у позові заяві та апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).
При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Так, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
В свою чергу, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України
Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, вимоги представника відповідачки про стягнення судових витрат за надану правову допомогу у суді першої інстанції, як і відповідні висновки суду першої інстанції, є підставними. 
Зокрема, ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що при ухваленні рішення суду по суті спору, розподіл судових витрат не був вирішений.
Таким чином, оскільки стороною відповідача надано документальне підтвердження всіх понесених судових витрат (на професійну правничу допомогу та пов`язані з проведенням експертизи) у порядку, встановленому цивільно-процесуальним законодавством, враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціну позову в розмірі 202043,42 грн, тривалий розгляд справи у зв`язку з неодноразовими клопотаннями сторони позивача про відкладення судового засідання, а також те, що сторона позивача не заперечила щодо стягнення витрат, пов`язаних з оплатою експертизи та не довела неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, місцевий суд дійшов висновку, що заява представника відповідача адвоката Прийми Марини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь відповідачки витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 33000 грн та пов`язаних з проведенням експертизи в розмірі 15902,90 грн. підлягає задоволенню.
Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує таке.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до положень вказаної вище статті, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
В силу частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява представника ОСОБА_2 подана відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги у цьому контексті, колегія суддів констатує, що 16.06.2025 у системі «Електронний суд» була сформована заява представника ОСОБА_1 - адвоката Прийми Марини Олександрівни про ухвалення судом додаткового рішення, а саме стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 33000 грн. та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в розмірі 15902,90 грн (т. 2 а.с. 129).
Така заява зареєстрована у суді 17.06.2025.
Клопотання/заяву про долучення судом Додаткової угоди № 2 від 14.02.2023 до договору про надання правової професійної правничої допомоги від 25.08.2022 № 03-03-22/0035, Додаткової угоди № 1 від 13.02.2023 до договору про надання правової професійної правничої допомоги від 25.08.2022 № 03-03-22/0035, Акту приймання-передавання наданої правової допомоги та інших доказів, представник відповідачки Прийма М.О. сформувала у системі «Електронний суд» 17.06.2025 (т. 2 а.с. 168).
Таке клопотання/заява зареєстрована у суді 18.06.2025.
Як зазначалося вище рішення у справі суд ухвалив 12 червня 2025 року, із заявою про ухвалення додаткового рішення з наданням доказів на підтвердження своїх вимог, представник Прийма М.О. звернулася 16.06.2025, що, на переконання колегії суддів, відповідає ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тому будь які доводи апеляційної скарги стосовно клопотання сторони про поновлення строку для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.
При цьому, заяву, яка надає можливість особі подати докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, представник відповідачки зробила ще при поданні відзиву на позовну заяву, навівши також орієнтовний розрахунок судових витрат (т. 1 а.с. 73-82).
Так, у статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 цього Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Слідуючи висновкам викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідачки ОСОБА_1 представляла адвокат Прийма Марина Олександрівна. 
25.08.2022 між відповідачкою та адвокатом укладено договір про надання правової допомоги, 13.02.2023 додаткову угоду №1, 14.02.2023 додаткову угоду №2 (т. 2 а.с. 152-156). 
Також на підтвердження доводів про стягнення судових витрат, стороною відповідача надано копію ордера серія АА № 1232135 від 01.09.2022 про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Приймою М.О. у НКРЕКП АТ "Львівгаз", ДП "Львівстандартметрологія" та Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області на підставі договору про надання правової допомоги від 25.08.2022 (т. 1 а.с. 84).
Крім цього, 10.03.2025 між АО "РЕК Лоерс" в особі голови (керуючого партнера) ОСОБА_2 та адвокатом Тунським А.Р. укладено договір про залучення адвоката до виконання договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 25.08.2022 №03-03-22/0035, останньому доручено ознайомитися з матеріалами справи №442/633/23 та здійснити фотофіксацію такої (т. 2 а.с. 99-103).
Також до матеріалів справи долучено детальний опис робіт (послуг) (т. 2 а.с. 176-177).
Зокрема, згідно Акту приймання-передавання наданої правової (професійної правничої) допомоги від 16.06.2025, адвокатом надано клієнту наступні послуги: вжиття заходів досудового врегулювання спору, збирання доказів, підготування адвокатських запитів, заяви про передачу лічильника, правовий аналіз документів у справі, правовий аналіз та співвідношення судової практики та висновків Верховного Суду до спірних відносин, що склались між ОСОБА_1 та АТ «Львівгаз» про відшкодування необлікових обсягів природного газу - 4000 грн (чотири тисячі), 5 год. 00 хв.; підготування відзиву у порядку ст. 178 ЩІК України - 3000 грн (три тисячі) 4 год. 00 хв.; підготування документів у справі, зокрема, заява про участь в судових засідання в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання про витребування доказів, заяви про виклик свідка V порядку ст. 91 ЦПК України, клопотання про призначення комплексної судової інженерно-технічної та трасологічної експертизи, клопотання про залишення без розгляду клопотання від 21.04.2023 01-02-23/0160, клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про направлення копії висновку судової експертизи, клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи безпосередньо в суді та відкладення розгляду справи, заяви про ознайомлення з матеріалами справи - 3500 грн (три тисячі п`ятсот) 7 год. 00 хв.; представництво клієнта під чає розгляду справи в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів через підсистему «Електронний суд» - 21700 грн (двадцять одна тисяча сімсот); залучення адвоката за договором №03-03-25/0098 від 10.03.2025 про залучення адвоката до виконання договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 25.08.2022 №03-03-22/0035, а саме: адвоката Тунського Андрія Романовича, 800 грн (вісімсот) - 1 год.00 хв. 
Всього витрат на професійну правничу допомогу складає 33000 грн.
Понесення зазначених витрат підтверджується платіжними інструкціями від 21.04.2023 на суму 4000 грн., від 07.06.2023 на суму 3000 грн., від 16.10.2023 на суму 7000 грн.; від 21.08.2024 на суму 3500 грн. та квитанція №24 від 20.08.2024, від 23.09.2024 на суму 3500 грн., від 11.11.2024 на суму 5000 грн. та квитанція №9 від 08.11.2024, від 15.01.2025 на суму 3500 грн., від 14.06.2025 на суму 3500 грн.
02.04.2024 відповідачкою ОСОБА_1 оплачено проведення експертизи в сумі 15902,90 грн.
У свою чергу представником АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" - адвокат Пучак І.А. подано заперечення на заяву відповідача про винесення додаткового рішення з проханням зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, посилаючись на те, що дана категорія справ не є складною, а є досить типовою, до предмету доказування у таких справах не входять значна кількість обставин, а сам відзив не потребує значного часу для його підготовки, як визначив заявник біля 4 год. Заявником не визначено які саме заходи досудового врегулювання спору вживалися, а перелічені дії щодо підготовки справи явно не потребують визначеної кількості часу - 5 год.
У постанові Великої Палати Верховного Суду, справа № 910/12876/19, касаційний суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Згідно із ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або ) значенню справи.
Іншими словами, колегія суддів виходить з того, що процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, таким чином фіксованість гонорару у договорі не безумовним обов`язком суду стягнути такий, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.
Зазначене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, слідуючи якій заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Як зазначено Верховним Судом в постановах від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 580/2610/19 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
З врахуванням усіх обставин спірних правовідносин у сукупності, колегія суддів, розділяє позицію сторони позивача щодо незгоди із заявленою стороною відповідача сумою витрат на правову допомогу, яку понесено під час розгляду справи у суді першої інстанції та вважає таку безпідставно завищеною.
Зокрема, представником диференційовано (розділено) послуги, які надавалися, при цьому, усі послуги (аналіз, консультація, складання процесуальних документів, участь у засіданнях, моніторинг судової практики) охоплюються поняттям представництва та здійснюються будь яким адвокатом у межах наданих йому повноважень та визначених законом прав.
Крім цього, із наданих представником Приймою М.О. доказів не можливо встановити кількість затраченого часу адвокатом на здійснення представництва позивача, для оцінки такого, у контексті складності правовідносин, оскільки вартість не всіх наданих послуг зазначена зі співвідношенням до часового еквіваленту, тобто без зазначення загальної кількості потрачених годин (часу) та вартості години роботи адвоката.
Іншими словами, категорія справи та обізнаність представника у такій, а також судовій практиці з цього приводу, що презюмується, дає підстави для висновку про те, що визначений адвокатом розмір витрат на правову допомогу у сумі 33 000,00 грн за представництво інтересів відповідачки лише у суді першої інстанції є необгрнутованим хоча б з погляду зазначених вище обставин.
Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, ціну позову, колегії суддів вважає, що вартість послуг адвоката та необхідність потраченого часу для таких є неспівмірним із складністю таких та обсягом проробленої роботи, відтак знаходить частково підставними доводи сторони позивача про необхідність зменшення стягнутого судом розміру судових витрат на правову допомогу.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин даної справи, її складності та результатів розгляду такої, достатньою сумою витрат на правову допомогу, яку необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 буде 20 000,00 грн., що свідчить лише про часткову підставність заяви представника відповідачки ОСОБА_2 .
В свою чергу, підстави зміни чи скасування оскаржуваного додаткового рішення суду в частині стягнення з позивача витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, у розмірі 15902,90 грн, відсутні, оскільки такі є доведеними та відносяться до судових витрат п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
Враховуючи наведене доводи апеляційної скарги знайшли свою часткову підставність, тому оскаржуване додаткове рішення необхідно змінити, зменшивши суму витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 з 33000,00 гривень до 20000,00 гривень, із залишенням без змін судового рішення в іншій частині.
Часткове задоволення апеляційної скарги не є підставою для перерозподілу судових витрат у справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -
ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозпоідльної системи" "Львівгаз" - задовольнити частково.
Додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2025 року змінити, зменшити суму витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 з 33000,00 гривень до 20000,00 гривень, змінивши загальний розмір стягнутих судових витрат з 48902,90 грн до 35902 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дві) гривень 90 копійок.
У решті додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 17 березня 2026 року.

Головуючий:  А.В. Ніткевич 

Судді:  С.М. Бойко

С.М. Копняк