Справа № 462/2840/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючого судді Іванюк І.Д., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якуого діє адвокат Косик Л.А. до Комунального підприємства «Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 01.04.2026 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 59100,65 грн, а також стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що він з 13.07.2018 року по 27.02.2024 року працював у Львівському казенному експериментальному підприємстві засобів пересування і протезування, яке на даний час змінило найменування на Комунальнке підприємство «Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування». Згідно із наказом № 2 від 26.02.2024 року з 27.02.2024 року був звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні відповідач не виплатив йому заборгованість із заробітної плати, у зв`язку із чим комісією по трудових спорах було видано посвідчення № 15 від 19.06.2023 року на примусове стягнення з підприємства на його користь заборгованості із заробітної плати за серпень – грудень 2021 року, січень – грудень 2022 року, січень-травень 2023 року у розмірі 283922,77 грн та посвідчення № 11 від 20.11.2023 року на примусове стягнення з підприємства на його користь заборгованості із заробітної плати за червень – жовтень 2023 року у розмірі 27317,35 грн. На підставі вищевказаних посвідчень було видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження ВП № 72200791 та ВП № 74522910. 05.01.2026 року йому було фактично виплачено відповідачем суму заборгованості у розмірі 311240,12 грн. Оскільки при звільненні відповідачем не здійснено остаточного розрахунку з ним на підставі ст.117 КЗпП України, просить позов задовольнити.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2026 року у справі відкрито провадження, вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.
Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження із доданими матеріалами позову 04.04.2026 року, відзиву на позовну заяву у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не надходило.
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. 
У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 13.07.2018 по 27.02.2024 працював у Львівському казенному експериментальному підприємстві засобів пересування і протезування та наказом № 2 від 16.02.2024 року з 27.02.2024 року був звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України - за угодою сторін, що підтверджується записами трудової книжки позивача (а.с. 11-16, 2).
Посвідченням № 15 від 19.06.2023 року на примусове виконання рішення Комісії по трудових спорах Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування (а.с. 9) стягнуто з підприємства на користь позивача заборгованість із заробітної плати за серпень – грудень 2021 року, січень – грудень 2022 року, січень-травень 2023 року у розмірі 283922,77 грн, а посвідченням № 11 від 20.11.2023 року на примусове виконання рішення Комісії по трудових спорах Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування (а.с. 10) з підприємства на користь позивача стягнуто заборгованість із заробітної плати за червень-жовтень 2023 року у розмірі 27317,35 грн.
Ухвалою Львівської міської ради № 2885 від 02.03.2023 «Про надання згоди на прийняття у комунальну власність Львівської міської територіальної громади цілісного майнового комплексу» надано згоду на прийняття з державної власності у комунальну власність Львівської міської територіальної громади цілісного майнового комплексу Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування, у тому числі нерухоме майно, після його реорганізації шляхом перетворення у державне комерційне підприємство "Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування".
Розпорядженням КМУ від 21 квітня 2025 року № 378-р «Про передачу цілісного майнового комплексу державного комерційного підприємства “Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування” у власність Львівської міської територіальної громади» вирішено передати цілісний майновий комплекс державного комерційного підприємства “Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування” (код згідно з ЄДРПОУ 03187714), що розміщений на земельних ділянках площею 0,1512 гектара, 0,1914 гектара, 0,5548 гектара, 0,56 гектара, 1,6715 гектара (кадастрові номери 4610136300:06:020:0132, 2610100000:08:003:0063, 2110400000:01:006:0649, 0710100000:33:015:0128 і 4610136300:06:020:0131), у власність Львівської міської територіальної громади.
Ухвалою Львівської міської ради № 6355 від 12.06.2025 «Про реорганізацію ДКП "Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування» вирішено припинити державне комерційне підприємство "Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування" (код ЄДРПОУ 03187714) шляхом перетворення у комунальне підприємство "Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування".
З довідки про надходження коштів на рахунок від 17.03.2026 року (а.с. 6) вбачається, що 05.01.2026 позивачу зараховано кошти від комерційного підприємства "Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування" у розмірі 311240,12 грн.
Згідно з частиною 1 статті 47 КЗпП України у редакції, чинній на час звільнення позивача, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.
Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок та виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.
За наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 28.02.2024 року по 28.08.2024 року (6 місяців), що складає 131 робочих дні. 
У абзаці 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 вказано, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, двома останніми календарними місяцями роботи позивача були грудень 2023 року та січень 2024 року, впродовж яких йому нараховано: за грудень 2023 року – 6704,76 грн, а за січень 2024 року – 13145,94 грн, а всього відпрацьовано у цей час 44 календарні дні. Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить 451,15 грн (6704,76 грн +13145,94 грн): 44 календарні дні).
Із врахуванням наведеного до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вищезазначений період у розмірі 59100,65 грн (451,15 грн х 131 робочих дні), що відповідає розрахунку, здійсненому позивачем, та заявленим ним позовним вимогам. 
У своїй постанові від 8 жовтня 2025 року у справі № 489/6074/23 (провадження № 14-85цс25) Великої Палати Верховного Суду вказав, що обмеження періоду нарахування відшкодування за затримку розрахунку при звільненні шістьма місяцями, запроваджене до статті 117 КЗпП України Законом № 2352-IX, установлює максимальну межу відповідальності роботодавця. Ця законодавча межа не нівелює фундаментальних принципів розумності, справедливості та пропорційності, а також не змінює компенсаційного характеру відповідної виплати. Розглядаючи спори про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні після 19 липня 2022 року, необхідно брати до уваги співмірність заявленої до стягнення суми відшкодування з огляду на конкретні обставини справи. При здійсненні такої оцінки необхідно керуватися критеріями, встановленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (зокрема, враховувати розмір простроченої заборгованості, її співвідношення із середнім заробітком, поведінку сторін тощо) для забезпечення справедливого балансу інтересів сторін трудових правовідносин. Розмір відшкодування суд може зменшити незалежно від ступеня задоволення позовних вимог про стягнення належних звільненому працівникові сум. Однак загальний період нарахування компенсації не може перевищувати шести місяців (п.105, 106).
Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про стягнення 59100,65 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає, що із врахуванням розміру простроченої заборгованості, періоду затримки (прострочення) виплати такої заборгованості (понад 2 роки), визначена позивачем сума відповідає принципам розумності, справедливості і пропорційності, забезпечує справедливий баланс інтересів сторін та запроваджує належну компенсацію майнових втрат, яких зазнав позивач внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку, а тому позов підлягає до задоволення. 
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом;
Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Кодексу об`єктом оподаткування фізичної особи — резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого, зокрема, включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) (пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Кодексу) та інші доходи, крім зазначених у ст. 165 Кодексу (пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Кодексу).
Крім того, відповідно до пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Кодексу.
Згідно із підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 Кодексу. 
З листа Державної фіскальної служби України від 09.06.2016 року № 12817/6/99-99-13-02-03-15 вбачається, що суми середньої заробітної плати, нарахованої на підставі рішення суду за час затримки розрахунку при звільненні працівника оподатковуються податковим агентом, як інші доходи.
Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 1064,96 грн судового збору згідно із платіжною інструкцією № 8932-3155-1340-2258 від 31.03.2026 року.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1064,96 грн на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 109, 141, 259, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.
Стягнути з Комунального підприємства «Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 59100,65 грн, без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України при виплаті, а також 1064,96 грн судового збору. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Львівське експериментальне підприємство засобів пересування і протезування», ЄДРПОУ 03187714, місцезнаходження: 79052, м. Львів, вул. Рудненська, 10.

Суддя: