ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО  Справа № 170/117/26 
Позовне провадження Провадження № 2/170/138/26

Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2026 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі: 
головуючого - судді Матвійчука С.П., 
за участю:
секретаря судових засідань - Копитко І.О.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
відповідача - ОСОБА_2 , 
розглянувши у судовому засіданні в залі суду та в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно рішення Шацького районного суду Волинської області від 13 вересня 2011 року (справа № 2-130/11/0317) з нього на користь ОСОБА_4 (прізвище в подальшому змінено на ОСОБА_5 ) стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому прізвище дитини змінено на ОСОБА_5 , та по батькові змінено на ОСОБА_7 . 
Крім цього, відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2025 року (справа №161/10224/25), яким змінено заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2014 року (справа №161/8996/14-ц) з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання двох дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнення з нього аліментів на утримання трьох дітей в загальному становить 83,3 відсотки його доходу, що перевищує встановлену законом частку і на даний час є непосильним для нього. Позивач з 24 квітня 2025 року і по теперішній час проходить військову службу та отримує грошове забезпечення у відповідності до вимог Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міноборони № 260 від 07 червня 2018 року. 
Обов`язок матеріального утримання неповнолітніх дітей закон покладає на обох батьків в рівній мірі, а тому стягнення з нього 83,3 відсотків його доходу є надмірним, а сума грошових коштів, які залишаються в нього, є недостатньою для забезпечення його потреб в умовах участі в бойових діях, так як йому приходиться ще і самостійно забезпечувати свої побутові умови безпосередньо та інші потреби на лінії бойових дій, що потребує значних коштів.
Крім цього, позивач має батька пенсіонера ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який також потребує матеріальної допомоги з його сторони, у зв`язку з його віком та станом здоров`я.
Враховуючи викладені обставини позивач вважає, що розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей повинен бути однаковим для їх всіх та становити по 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Такий розмір аліментів на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток всіх дітей позивача, забезпечить виконання гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідатиме закріпленим у ч. 9 ст. 7 СК України засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що оскільки він не зможе прибути в судове засідання через проходженням військової служби, просив розгляд справи проводити без його участі, але з участю його представника ОСОБА_1 .
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні спочатку просила відмовити у задоволенні позову, однак в подальшому зазначила, що вона взагалі не хоче стягувати з позивача аліменти на утримання їх спільної дочки, оскільки теперішній її чоловік усиновив дитину та здійснює її утримання. 
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до рішення Шацького районного суду Волинської області від 13 вересня 2011 року (справа №2/130/11/0317) з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2011 року до досягнення ОСОБА_12 повноліття. 
Згідно рішення Шацького районного суду Волинської області від 14 серпня 2023 року ОСОБА_13 усиновив ОСОБА_12 , тому було змінено прізвище усиновленої дитини з " ОСОБА_14 " на " ОСОБА_5 ", та по батькові з " ОСОБА_15 " на " ОСОБА_7 ". 
Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру присуджених аліментів ОСОБА_3 вказує про те, що на даний час змінився його матеріальний та сімейний стан, оскільки починаючи з 05 червня 2014 року з нього стягуються аліменти в користь ОСОБА_8 на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначена позивачем обставина підтверджуються рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2014 року. 
Також, згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2025 року змінено розмір і спосіб стягуваних з ОСОБА_3 аліментів, зокрема 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, та присуджено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь відповідача ОСОБА_8 на утримання двох малолітніх дітей, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття.
Судом встановлено, що ОСОБА_11 отримує пенсію за віком, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 05 жовтня 2021 року Пенсійним фондом України.
Витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.04.2025 №121 підтверджується факт зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та призначення на посаду солдата резерву запасного взводу 312 запасної роти військової частини НОМЕР_2 . З довідки в/ч НОМЕР_2 від 14.05.2025 вбачається, що ОСОБА_3 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 . А з довідки в/ч НОМЕР_3 від 31.01.2026 вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 . 
Згідно з індивідуальних відомостей про застраховану особу від 01 лютого 2026 року, у 2025 році ОСОБА_3 отримав 424453,56 грн. доходу. 
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення Закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни майнового стану і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів, тобто різні судові рішення про стягнення з позивача аліментів на користь трьох дітей від різних шлюбів не враховували інтереси інших дітей, а тому розподіл аліментів між трьома дітьми є не рівним та не справедливим. Встановивши наведені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру стягуваних з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки, а саме з 1/3 частки на 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
При визначені розміру аліментів суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, тобто станом на 2026 рік на дітей від 6 до 18 років він становить 3512 грн. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.. В силу положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Керуючись ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 5, 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд 
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Шацького районного суду Волинської області від 13 вересня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_16 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_17 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частки доходу платника аліментів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. 
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_17 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 20 коп. судового збору.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення суду складено 21 квітня 2026 року.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя /підпис/ С.П. Матвійчук
Згідно з оригіналом
Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П. Матвійчук