Справа № 289/2352/25
Номер провадження 2/289/549/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Радомишльської міської ради Житомирського району, Житомирської області (місце знаходження / місце проживання:вул. Соборний майдан, буд. 12, м. Радомишль, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12201) про визнання права власності після смерті чоловіка, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка право власності на земельну частку (пай).
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 . Спадщину після його смерті прийняла позивачка як його дружина, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: обробляла земельну ділянку, вирощувала сільськогосподарську продукцію на ній та збирала врожай, сплачувала відповідні платежі за землю.
Також, до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 входить право на земельну частку (пай) члена ПКСП «Нива» м. Радомишль, Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав померлому згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0314736, виданого на ім`я « ОСОБА_2 » на підставі рішення Радомишльської РДА № 383 від 20.12.1996 року.
Позивач подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, на спадщину, на яке при житті мав право її чоловік, але отримала відмову, у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідної нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину.
Тому, вона просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 30 років в с. Борщів, Радомишльського району, Житомирської області – право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Нива» м. Радомишль, Радомишльської міської ради, Радомишльського району, Житомирської області розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому чоловіку, ОСОБА_2 згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0314736.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала просить їх задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення.
За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.
Відповідно до 18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до ч. 3 pravo=1">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.
З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).
Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.
Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Борщівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області серії НОМЕР_1 від 20.08.1996 року, про що зроблено актовий запис № 10.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу вданого Борщівською сільською радою Радомишльського району серії НОМЕР_2 від 26.01.1991 року вбачається, що зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено актовий запис № 1. Після державної реєстрації шлюбу дружині надано прізвище ОСОБА_4 .
Згідно копії сертифікату серії ЖТ №0314736 виданого на підставі рішення Радомишльської РДА №383 від 20 грудня 1996 року, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності приватно-колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 9204,00 грн.
З довідки Борщівського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від 15.09.2020 за № 527 вбачається, що померлий ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . 
Крім померлого в цьому жилому будинку на день смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 та протягом шести місяців після його смерті проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_1 та його сини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Більше ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадщину в шестимісячний термін після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично прийняла його дружина ОСОБА_7 шляхом: хоронила чоловіка, проводила поточний ремонт будинку, обробляла земельну ділянку та шляхом володіння та управління спадковим майном. 
20.12.2025 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сини померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , подали заяви про відмову від прийняття спадщини.
Згідно повідомлення нотаріуса від 09.04.2026 року за № 167/01-16, видати свідоцтво про право на спадщину за законом, на спадкове майно, після смерті чоловіка на даний час не можливо, оскільки у спадкоємця відсутні оригінали документів необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому нотаріусом рекомендовано звернутись до суду з питанням визнання права власності.
Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай), а позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом вказаного спадкового майна, оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) відсутній, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1221-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженкою с. Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 30 років в с. Борщів, Радомишльського району, Житомирської області – право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Нива» м. Радомишль, Радомишльської міської ради, Радомишльського району, Житомирської області розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому чоловіку, ОСОБА_2 згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0314736.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлено 14 квітня 2026 року.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК