Справа № 454/3831/25 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю. 
Провадження № 33/811/59/26 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисника адвоката Спічака Михайла Любомировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 17 грудня 2025 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.
Відповідно до постанови, водій ОСОБА_1 , 19.09.2025 близько 21 год 20 хв в с. Бендюга на вул. Підбужна Шептицького району, в порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6820» тест № 07467 з результатом 3,24 % проміле. 
На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що дана постанова винесена з порушенням процесуальних норм та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване притягнення до відповідальності. Постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою.
Вказує, що за кермом автомобіля постійно був його син і очевидцем цього факту є працівник поліції Дмитрів Юрій, які прибули в судове засідання для надання свідчень, однак суд проігнорував дані докази і відмовив у допиті свідків.
Зазначає, що незважаючи на відсутність факту керування ним автомобілем, підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у поліцейського не було, оскільки жодних ознак сп`яніння у нього не було, це добре видно на відео зображенні.
Стверджує, що не був відсторонений від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
Зауважує, що наявні грубі порушення законодавства під час складання адміністративних матеріалів працівниками поліції, в ході яких порушено його Конституційні права, не забезпечено право на захист, а також в протоколі відсутні його пояснення та пояснення свідків вчинення адміністративного правопорушення. При наявності таких суттєвих розбіжностей, не вжито жодних заходів з метою встановлення особи, яка фактично керувала транспортним засобом.
Таким чином, працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки недотримання встановленого порядку щодо проведення огляду на стан сп`яніння особи, неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.
Заслухавши виступ захисника адвоката Спічака М.Л., пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459059 від 19.09.2025(а.с.1); роздруківці з приладу “Alkotest Drager 6820”, результат тесту 3,24 ‰(а.с.2); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с.3); відеозаписі події, який підтверджує обставини викладені в протоколі серії ЕПР1 № 459059 від 19.09.2025, зокрема з такого слідує, що працівниками поліції під час патрулювання отримано повідомлення про те, що водій автомобіля марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору вживав в барі алкогольні напої після чого сів за кермо і поїхав, наразі авто стоїть в с. Бендюга на вул. Підбужна, а водій (ймовірно) дрімає за кермом. Після чого працівники поліції поїхали на пошуки та виявили вказане авто за кермом якого був ОСОБА_1 . Під час розмови з водієм працівники поліції повідомили про відеофіксацію та обставини події, після чого запропонували пройти тест на місці зупинки для спростування вкзаних обставин на що водій погодився. Під час проходження огляду тест показав позитивний результат 3,24 ‰ (а.с.9); рапорті поліцейського ВРПП Шептицького РВП ГУНП у Львівській області сержанта поліції Н.Білик від 19.09.2025(а.с.5), які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 3,24 ‰, що підтверджується також відповідною роздруківкою.
При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом приладу “Драгер”, чи наполягав на проведенні освідування у медичному закладі, що спростовує доводи апеляційної скарги.
Окрім цього, як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу “Alkotest Drager 6820” у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота.
Окрім цього, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння на приладі “Драгер”, результат тесту – 3,24 ‰. При цьому жодних заперечень щодо справності приладу “Драгер” чи незгоди з таким результатом ОСОБА_1 не висловлював.
Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При цьому, як слідує з рапорта поліцейського ВРПП Шептицького РВП ГУНП у Львівській області сержанта поліції Н.Білика від 19.09.2025, який зазначив, що ним спільно з поліцейським ВРПП Шептицького РВП ГУШ у Львівській області старшим сержантом поліції Кіщаком М., 19.09.2025 року о 21 годині 20 хвилин в ході патрулювання території обслуговування Шептицького РВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення на службовий планшет по факту що невідома йому особа керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в селі Бендюга. В ході виїзду на місце події було виявлено автомобіль марки “NISSAN QASHQAI” д.н.з НОМЕР_1 . При перевірці документів було встановлено, що даним транспортним засобом керував громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель Львівської області село Бендюга вулиця Шахтарська будинок 36в. Під час спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Даному водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки із застосуванням технічного приладу “ALCOTEST DRAGER” 6820 ARLJ-0174, на що водій погодився. Стан алкогольного сп`яніння підтвердився тестом № 07467, результат позитивний 3.24 проміле, з результатом згідний. Після чого водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому закладі охорони здоров`я на що він відмовився, а тому на підставі вищенаведеного на водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП п.п.2.9а ПДР. Із адміністративними матеріалами вище вказаний водій був ознайомлений під підпис. Водія в порядку ст. 266 КУпАП відсторонено від керування транспортним засобом.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.   
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459059 від 19.09.2025 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459059 від 19.09.2025, ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис, проставлений у відповідній графі. 
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння із використанням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» не висловлював.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд не бере до уваги та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення останнім відповідальності за скоєне.
Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням процесуальних норм та неправильним застосуванням норм матеріального права, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення ОСОБА_1 , вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.
Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною є безпідставними.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Оскільки, водій ОСОБА_1 , 19.09.2025 близько 21 год 20 хв в с. Бендюга на вул. Підбужна Шептицького району, керував транспортним засобом марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6820» тест № 07467 з результатом 3,24 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України , за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, жодним чином не спростовано.
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 17 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя    Л.Я. Гончарук