Номер провадження: 33/813/64/26
Справа № 521/9588/25 
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., 
за участю:
секретаря судового засідання – Тьосової Я.В.,
представника Одеської митниці – Ревенко Т.А., 
захисника – Петруша О.К., 
особи, щодо якої складено протокол про порушення митних правил –  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лашкевича Д.В. на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 10.09.2025 року, щодо: 
ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини, маючого дозвіл на тимчасове проживання в Україні (посвідка НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, 
встановив:

оскарженою постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнаний винуватим у порушенні митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8000 (восьми тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136000 грн. (сто тридцять шість тисяч гривень).
Майно, вилучене за протоколом №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року – визначено повернути власнику за належністю або уповноваженій ним особі.
Задоволено клопотання представника Одеської митниці про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів у справі про порушення митних правил №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), витрати, понесені митним органом за зберігання та охорону майна, вилученого за протоколом №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року в період з 27.03.2025 року по день винесення даної постанови, на загальну суму 80782,24 грн. (вісімдесят тисяч сімсот вісімдесят дві гривні двадцять чотири копійки).
Також постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).
Одночасно, місцевим судом відмовлено в задоволенні клопотання захисника Лашкевича Д.В. про закриття провадження у справі за протоколом порушення митних правил №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року, за відсутності в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
Відповідно до оскарженої постанови, місцевим судом встановлено, що 22.03.2025 року, об 11:35 год, в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці смугою руху «зелений коридор», в напрямку із України (м. Одеса) в Молдову (м. Кишинів), в`їхав легковий автомобіль «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації – Федеративна Республіка Німеччина під керуванням гр. Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 .
Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації ЄАІС митних органів розділу «пункту пропуску» пасажирський напрямок, по даному транспортному засобу (легковий автомобіль «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації – Федеративна Республіка Німеччина) перевищено терміни ввезення на митну територію України.
А саме, перевіркою встановлено, що громадянин ОСОБА_1 11.01.2024 року о 06:12 годин перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення» на строк до одного року транспортний засіб особистого користування, автомобіль «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації – Федеративна Республіка Німеччина, через пункт пропуску «Краківець - Корчова», митний пост «Краковець» Львівської митниці.
Відповідно до ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
З метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування ОСОБА_1 до митниці не звертався.
Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку громадянин Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 не надав.
Таким чином, громадянин ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 380 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, а саме легкового автомобіля «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 , країна реєстрації – Федеративна Республіка Німеччина, більше ніж на тридцять діб.
Зазначені дії кваліфіковані як порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.
На підставі викладених обставин, уповноваженою особою митного органу 22.03.2025 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0051/50000/23 за ч. 6 ст. 481 МК України. На підставі ст. 511 МК України Одеською митницею під оформлення протоколу про порушення митних правил було тимчасово вилучено автомобіль «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації – Федеративна Республіка Німеччина, технічний паспорт FD-K НОМЕР_4 , ключ від автомобіля, рахунок №32 від 18.12.2024 року, Рахунок №43 від 20.03.2025 року.
Мотивуючи прийняте рішення, місцевий суд зазначив, що враховуючи те, що стороною захисту у даному провадженні не доведено існування обставин непереборної сили (форс-мажорних) обставин, не доведено факту вчасного та належного звернення до митного органу із заявою про продовження строку тимчасового ввезення та не доведено належного виконання ОСОБА_1 обов`язку щодо повідомлення митного органу про виникнення технічної несправності ввезеного транспортного засобу, місцевий суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні митних правил доведена та підтверджується матеріалами справи, зокрема: контрольним талоном, витягом «За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску», описом вилучених предметів, листом до ФОП ОСОБА_3 з вимогою, службовою запискою в.о. начальника організаційно розпорядчого управління Одеської митниці №08-02/08/41467 від 19.08.2025 року, протоколом про порушення митних правил №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року, та іншими матеріалами справи в своїй сукупності.
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Лашкевич Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, просить її скасувати та закрити провадження по справі щодо  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), у зв?язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.6 ст.481 МК України. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник зазначає, що місцевим судом невірно застосовано положення матеріального та процесуального закону, не враховано, що в діях  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
Крім того, захисник у апеляційній скарзі посилається на наступне: 
-місцевий суд неповно з`ясував фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду, що потягло постановлення необґрунтованого рішення, тому постанова є незаконною; 
-місцевий суд не врахував положення ч.1 ст.460 МК України, наявність обставин непереборної сили/форс-мажорних обставин внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України з 24.02.2022 року, що перешкоди своєчасному виконанню  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )обов`язку щодо зворотного вивезення автомобіля; 
-судом не враховано повідомлену та підтверджену доказами обставину перебування автомобіля на СТО «Garage» за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, буд.25А, в період часу з 18.12.2024 року по 20.03.2025 року, у зв`язку із виникненням критичної поломки, тому без ремонту використання автомобіля було неможливе;
- ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )направив на адресу Одеської митниці за допомогою кур`єрської служби доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» письмову заяву про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування від 09.01.2025 року. 
Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Дослідивши матеріали справи; вислухавши пояснення захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; представника митниці, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; суд дійшов до наступних висновків.
Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Положеннями ч.1 ст.486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржена постанова є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог МК України та КУпАП.
Приймаючи рішення по справі, місцевий суд вірно встановив обставини правопорушення та на законних підставах визнав  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України. 
Факт вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, підтверджується: протоколом про порушення митних правил №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року; поясненнями  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 22.03.2025 року; контрольним талоном серії ТАG160 для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню та (або) оподаткуванню; витягом із бази «За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску»; а також описом вилучених предметів, які були досліджені судом першої інстанції та перевірені апеляційним судом.
При цьому, захисником Лашкевичем Д.В. (в апеляційній скарзі) та захисником Петрушко О.К. (у судовому засіданні апеляційного суду) не зазначено щодо існування будь-яких порушень у долучених до матеріалів справи митницею документів, або наявності в них невірних чи неточних даних.
Відповідно до ч.6 ст.481 МК України, законом передбачено адміністративну відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування
Відповідно до ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Згідно ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Відповідно до ч.ч. 6, 7, 8 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування. Транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації. Порядок державної реєстрації транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Проте, МК України передбачає і обставини, за яких особою, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть бути не вивезені у встановлений строк, але за дотриманням відповідних зобов`язань.
Так, абзацом 4 частини 4 статті 380 МК України передбачено, що строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
Частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Як встановлено місцевим судом та підтверджено під час апеляційного розгляду, 11.01.2024 року, о 06:12 год,  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ввіз на територію України транспортний засіб «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації – Федеративна Республіка Німеччина, через пункт пропуску «Краківець - Корчова», митний пост «Краковець» Львівської митниці (в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», з метою «Особистого користування»).
Виходячи з вищенаведеного, громадянин Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) повинен був вивезти з митної території України транспортний засіб «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 до 11.01.2025 року. 
Тобто з 12.01.2025 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення. 
Проте, станом на дату складення митним органом протоколу про порушення митних правил – 22.03.2025 року, інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу відсутня, тобто ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) будь-яких дій щодо вивезення транспортного засобу не прийняв.
Апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту про відсутність в діях  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, з посиланням на наявність обставин непереборної сили/форс-мажорних обставин у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану внаслідок збройної агресії Російської Федерації, перебування автомобіля на СТО, а також направлення на адресу Одеської митниці письмової заяви про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, з огляду на таке. 
Апеляційний суд враховує Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, яким військову агресію РФ проти України, що стала підставою для введення з 24.02.2022 року воєнного стану, визнано обставинами дії непереборної сили, які діють до офіційного їх закінчення. Однак, зазначені обставини не призводять до автоматичного звільнення від відповідальності щодо невиконання зобов`язань.
Приписами ст.192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Відповідно до «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявлено митного режиму» якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Однак, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не вжив заходів щодо вивезення транспортного засобу з митної території України, а також не звернувся до митного органу із письмовою заявою із повідомленням інформації про наявність обставин непереборної сили.
Апеляційний суд звертає увагу, що під час складання протоколу про порушення митних правил, а саме 22.03.2025 року  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в присутності залученого перекладача не повідомляв митному органу про наявність обставин непереборної сили, які йому завадили звернутись до митного органу до спливу строку тимчасового ввезення до 11.01.2025 року, в тому числі і з введеним на території України з 24.02.2022 року воєнного стану тощо. 
Більш того, відповідно до долучених до протоколу про порушення митних правил письмових пояснень від 22.03.2025 року, вбачається, що  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) повідомив, що до митного органу із відповідною заявою про перебування автомобіля на СТО, не звертався, оскільки не знав, що це потрібно було робити. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та його захисник не спростували вказаних пояснень.
Далі, відповідно до службової записки в.о. начальника організаційно розпорядчого управління Одеської митниці Ізбаш Т. вих.№08-02/08/41467 від 19.08.2025 року, повідомлено, що згідно інформації у базі даних СЕД АСКОД за критерієм пошуку «кореспондент» та перевірки надходжень на офіційну поштову скриньку Одеської митниці, за період з 09.01.2025 року по 09.03.2025 року заяви, звернення від громадянина Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутні (а.с.67).
Представник митниці у судовому засіданні підтвердила, що до митного органу в означений період часу не надходили заяви, повідомлення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про наявність обставин непереборної сили, та не порушувалось питання про продовження строку тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу з цих підстав. 
За таких обставин введення на території України воєнного стану, можливе перебування автомобіля на СТО, на переконання апеляційного суду, не перешкоджало ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у відповідності до вимог ст.ст.192, 460 МК України звернутись із заявою до митного органу, повідомивши про причини неможливості вивезення транспортного засобу, оскільки введення воєнного стану в Україні не може бути в даній справі безумовною підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань. Суд враховує міжнародну практику відповідно до якої, обставина форс-мажору, в т.ч. воєнний стан, автоматично не звільняють від відповідальності.
Апеляційний суд критично відноситься до доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )направив на адресу Одеської митниці за допомогою кур`єрської служби доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» письмову заяву про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування від 09.01.2025 року, оскільки це спростовується службовою запискою в.о. начальника організаційно розпорядчого управління Одеської митниці Ізбаш Т. вих.№08-02/08/41467 від 19.08.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Одеської митниці не звертався. 
Більш того, особисто ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у письмових поясненнях підтвердив, що до митного органу з питанням продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу не звертався.
Як повідомлено ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у судовому засіданні, поштове відправлення через кур`єрську службу доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин», як йому відомо, подавав захисник Лашкевич Д.В.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що з наявної в матеріалах справи копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 06.08.2025 року вбачається, що договір про надання правової допомоги між адвокатом Лашкевичем Д.В. та  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було укладено 05.06.2025 року, тобто після складання протоколу про порушення митних правил (а.с.53).
Відповідно виникають обґрунтовані сумніви щодо наданого захисником Лашкевичем Д.В. поштового відправлення через кур`єрську службу доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин», якого не існувало під час складання протоколу про порушення митних правил, про яке не повідомляв  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), однак яке з`явилось після укладення із захисником договору про надання правової допомоги та надано під час розгляду справи судом. 
На запит апеляційного суду кур`єрська служба доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» не підтвердила факт доставки листа по ПН №3504 від 09.01.2025 року, з посиланням на те, що надати відповідь не надається можливим, оскільки поштові накладні зберігаються лиш протягом трьох місяців з дати відправки. 
Питання щодо доведеності чи недоведеності звернення  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )до Одеської митниці із заявою про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, детально досліджувалось місцевим судом, та встановлено наступне. 
Згідно відповіді ФОП « ОСОБА_3 №3 від 02.07.2025 року №32 від 27.06.2025 року, 28.08.2025 року, вбачається, що легковий автомобіль марки «MASERATI-GHIBLI», VIN-код НОМЕР_3 , через виникнення критичної поломки й необхідності ремонту, безперервно знаходився на СТО «Garage» для проведення фахівцем необхідного ремонту в період з 18.12.2024 року по 20.03.2025 року.
Із наданих стороною захисту документів вбачається, що ОСОБА_1 , 09.01.2025 року нібито звернувся із заявою про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на адресу Одеської митниці.
В якості підтвердження про направлення стороною захисту долучено ксерокс опису поштового відправлення зі штампом ТОВ «Двадцять п`ять годин» та примірник накладної, виданої кур`єрською службою доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин», що містить дані про відправника, одержувача, дату прийняття кур`єром відправлення тощо.
Проаналізувавши зазначені вище документи місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку щодо існування розумних сумнівів, що ОСОБА_1 дійсно направив на адресу Одеської митниці відповідну заяву, адже наданий примірник накладної, виданої кур`єрською службою доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» заповнений олівцем, в графі «Відправлення вручено одержувачу кур`єром» відсутні жодні відомості, в графі «Відправлення прийняте в доставку кур`єром» відсутні будь-які відомості про відповідальну особу, яка приймала вміст відправлення від відправника.
Інших документів, які підтверджували б передачу ОСОБА_1 , або іншою особою, до даної кур`єрської служби (зокрема, фіскального чеку про оплату послуг відповідним платником, інших документів за підписом конкретних відповідальних службових осіб відповідного підприємства) матеріали справи не містять та стороною захисту не надано. У наданому до суду ксероксі опису поштового відправлення відсутні встановлені законодавством ознаки, які підтверджують направлення вищезазначеного листа, а саме відсутні дані відповідальну особу кур`єрської служби, яка приймала вміст відправлення, відсутній відбиток календарного штемпеля та розрахункова квитанція.
Місцевий суд також слушно звернув увагу, що навіть за умов вчасного направлення такої заяви, питання про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування вирішується індивідуально саме посадовими особами митного органу, з обов`язковою перевіркою підстав та обґрунтованості такого продовження.
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками місцевого суду. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України. 
За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є вмотивовано, обґрунтованою і постановленою згідно з діючим законодавством, а тому підстави для скасування цієї постанови відсутні.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
постановив:

Апеляційну скаргу захисника Лашкевича Д.В. – залишити без задоволення. 
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 10.09.2025 року, якою  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )визнаний винуватим за ч.6 ст.481 МК України, та на нього накладене адміністративне стягнення – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський