РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 609/66/26
2/609/249/2026
07 квітня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.
за участі секретаря судового засідання: Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ»
до
відповідача: ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором
учасники справи не з`явились,-
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції сторін.
1. 22 січня 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» (далі позивач) через систему «Електронний суд» подав до суду позов до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2. Позов обґрунтований тим, що 15.03.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» (Кредитодавець) та Відповідачем (Позичальник) було укладено договір споживчого кредиту № 1371646. Цей договір, копію якого додано, укладено в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
На підставі договору Відповідач отримав кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн. шляхом їх зарахування на його банківську картку № НОМЕР_1 . Строк кредитування становить 360 днів, а процентна ставка за користування коштами — 2,5 % від суми кредиту за кожний день протягом терміну дії договору.
Станом на дату звернення до суду, Відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 1371646 від 15.03.2024 у розмірі 13 800,00 грн.
В подальшому 18 грудня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» передала право вимоги за кредитним договором № 1371646 від 15.03.2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» (Позивачу) на підставі договору факторингу № 18.12.24 від 18 грудня 2024 року.
Передання Позивачу права вимоги відбулось згідно Акту приймання передачі Реєстру боржників від 18 грудня 2024 року. Враховуючи те, що в Акті приймання-передачі Реєстру боржників від 18 грудня 2024 року містяться персональні дані інших осіб, які не є стороною даної справи, Позивач надає суду, Витяг з Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 18 грудня 2024 року.
Щодо нарахування відсотків та розрахунку заборгованості за кредитом представник позивача зазначає, що за умовами Договору п. 1.5.1, стандартна процентна ставка становить 2,5. % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. 
Однак, 22 листопада 2023 року було прийнято Закон України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі – Закон № 3498-IX), який встановив імперативні обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки за договорами споживчого кредиту. 
Так, Законом № 3498-IX статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено новою частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 відсоток.
Позивач, дотримуючись вимог чинного законодавства, здійснив перерахунок заборгованості за відсотками, застосовуючи ставку в розмірі 1% на день.
Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» заборгованість яка виникла за ДОГОВІР № 1371646 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 15.03.2024 у розмірі 13 800,00 грн., а також понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
3. 26 лютого 2026 року представником позивача ТОВ «Ум Факторинг» - адвокатом Калачиком В.В. подано додаткові пояснення, у яких останній зазначає, що в матеріалах справи є банківська виписка по банківській картці Відповідача, а саме Лист №20.1.0.0.0/7-260129/48510-БТ від 31.01.2026 р. від АТ КБ "Приватбанк", яка містить виписку з банківського рахунку Відповідача за період з 15.03.2024р. по 18.03.2024 року. Відповідно до виписки, вбачається, що на банківську картку Відповідача 15.03.2024 р. дійсно зарахована сума 3000,00 грн. Також зазначено повний номер банківської картки Відповідача - НОМЕР_3 . Також доказом отримання Відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора є лист ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250708-163 від 08.07.2025 р., який містить інформацію про операції. Звертає увагу суду, що номер маски картки, зазначений у відповіді ТОВ «ПЕЙТЕК» повністю збігається з номером банківської картки, вказаним у виписці, наданій АТ КБ "Приватбанк", що підтверджує факт приналежності банківської картки на яку здійснювався переказ та зарахування кредитних коштів саме Відповідачу. АТ КБ "Приватбанк" не зміг ідентифікувати платника переказу 3000,00 гривень на рахунок Відповідача з тієї причини, що споживчий кредит видано первісним кредитором через платіжний сервіс ТОВ «Пейтек» за моделлю fraim/P2P, який виступав агентом первісного кредитора та адміністрував кредит. Банківська установа Відповідача немає прямого контакту з платником і не бачить джерело коштів позичальника. За сукупністю доказів у суду не може бути сумнівів, що саме ці кошти були перераховані/зараховані Відповідачу в межах кредитного договору №1371646 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.03.2024.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
4. Ухвалою суду від 27 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання по справі призначено на 26 лютого 2026 року на 10 год. 20 хв. Постановлено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» про витребування доказів - задоволити. Витребувати у Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", код ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д., який є емітентом платіжної картки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ): А) виписку розширену із зазначенням контрагента, Б) виписку потрібно надати за період з 15.03.2024. по 18.03.2024.
5. Ухвалою суду від 26 лютого 2026 року у зв`язку із неявкою відповідача судове засідання по справі відкладено на 17 березня 2026 року на 10 год. 40 хв.
6. Ухвалою суду від 17 березня 2026 року у зв`язку із неявкою відповідача судове засідання по справі відкладено на 07 квітня 2026 року на 10 год. 20 хв.
7. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте як вбачається із позовної заяви розгляд справи просить проводити за відсутності представника позивача.
8. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надав.
9. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
10. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
11. Судом встановлено, що 15 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1371646 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort».
Як слідує з п.1.2., п.1.3. договору про надання споживчого кредиту № 1531393, ТОВ надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3000,00 грн., строком на 360 днів.
Відповідно до п. 1.5.1. договору - стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1,3 цього Договору.
Відповідно до п. 1.5.2 договору – знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності товариства до 14.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів.
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. 
12. Додатком №1 до договору є графік погашення платежів.
13. Позивачем до матеріалів справи долучено копію паспорта споживчого кредиту з інформацією про основні умови кредитування, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту, інші умови, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
14. Згідно копії листа за вих. № 20250708-163 від 08.07.2025, ТОВ «Пейтек» повідомляє, що відповідно до договору на переказ коштів №03052022-1 від 03.05.2022, було успішно перераховано кошти на платіжку картку клієнта 15.03.2024 на суму 3000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 .
15. Відповідно до листа наданого АТ «ПРИВАТБАНК» на запит суду вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 . З виписки по поточному рахунку клієнта з 15.03.2024 по 18.03.2024 підтверджено, що на банківську карту останнього 15.03.2024 було зараховано платіж в розмірі 3000,00 грн. 
16. 18 грудня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Ум Факторинг» укладено Договір факторингу № 18/12/24 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфіс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Ум Факторинг» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Ум Факторинг» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу від № 18/12/24 від 18 грудня 2024 року внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором Фактор заміняє клієнта у Кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за Кредитними договорами.
17. Згідно копії акту приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 18/12/24 ТОВ «Ум Факторинг» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 13800,00 грн.
18. З копій платіжної інструкції № 201 від 19.11.2024, вбачається, що ТОВ «Селфі кредит» отримало від ТОВ «Ум Факторинг» 1790099,84 грн. як плату за відступлення прав вимог згідно договору факторингу №18/12/24 від 18.12.2024.
19. Відповідно до розрахунку наданого позивачем вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Ум Факторинг» становить 13800,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами – 10800,00 грн.

ІV. Оцінка Суду.
20. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
21. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
22. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
23. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
24. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
25. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
26. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
27. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
28. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
29. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
30. Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
31. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
32. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
33. Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
34. За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
35. Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
36. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
37. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
38. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
39. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон).
40. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
41. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
42. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
43. Верховний Суд у постанові № 561/77/19 від 16 грудня 2020 року вказав, що із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
44. Судом встановлено, що 15 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1371646 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А010.
З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з правилами надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19.
Згідно копії листа за вих. № 20250708-163 від 08.07.2025, ТОВ «Пейтек» повідомляє, що відповідно до договору на переказ коштів №03052022-1 від 03.05.2022, було успішно перераховано кошти на платіжку картку клієнта 15.03.2024 на суму 3000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 .
Відповідно до листа наданого АТ «ПРИВАТБАНК» на запит суду вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 . З виписки по поточному рахунку клієнта з 15.03.2024 по 18.03.2024 підтверджено, що на банківську карту останнього 15.03.2024 було зараховано платіж в розмірі 3000,00 грн. 
Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 15.03.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладений договір № 1371646 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», умови якого позивачем були виконані.
Надаючи правову оцінку кредитному договору суд приходить до висновку про його укладення в електронній формі у спосіб, визначений законом, адже такий договір містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором А010, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договору на погоджених умовах.
45. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
46. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
47. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
48. Як слідує з п.1.2., п.1.3. договору № 1371646 про надання споживчого кредиту, ТОВ надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3000,00 грн., строком на 360 днів.
Відповідно до п. 1.5.1. договору - стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1,3 цього Договору.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1371646 від 15 березня 2024 року, за користування кредитом відповідачу нараховано проценти в розмірі 10800,00 грн., зокрема, за період з 15.03.2024 по 10.03.2025.
Окрім того, з вищевказаного розрахунку вбачається, що позивач, дотримуючись вимог чинного законодавства здійснив перерахунок за відсотками, застосовуючи ставку в розмірі 1% в день.
Відповідачем не спростовано даний розрахунок, заперечень не надходило, доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. 
49. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
50. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
51. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
52. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
53. У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
54. На противагу наданим позивачем доказам, які підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує обставину наявності боргу, відповідачем не долучено жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на підтвердження відсутності факту наявності боргу.
Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ум Факторинг» заборгованості за кредитним договором № 1371646 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 15 березня 2024 року у розмірі 13800,00 грн.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
55. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.

З цих підстав,
Керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 11, 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1050, 1054-1055, Цивільного кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Винести заочне рішення.
2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволити.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість яка виникла за Договором №1371646 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 15.03.2024 у розмірі 13800 грн. 00 коп. 
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Шумським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 07 квітня 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ», місце знаходження: 04060, м. Київ, вул. Ризька, будинок 73-Г, офіс 7/1, код ЄДРПОУ 40274286.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП  НОМЕР_2 .

Суддя:	  	Олег КОВТУНОВИЧ