УХВАЛА

24 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 947/5766/21
провадження № 61-4859ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_5 у своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просив визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Зазначено, що вказане рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 , відмовлено.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням закрито.

13 квітня 2026 року ОСОБА_1 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» подано касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2025 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

Постанова Одеського апеляційного суду  ухвалена 03 липня 2025 року(повне судове рішення складено 18 липня 2025 року). Касаційна скарга подана до Верховного Суду 10 квітня 2026 року. Тобто з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження (з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України було 18 серпня 2025 року).

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, заявниця просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що повний текст оскаржуваної постанови отримано 13 жовтня 2025 року. У жовтні 2025 року адвокатом Наседкіним О. І. в інтересах заявниці подано касаційну скаргу, однак ухвалою Верховного Суду від 06 січня 2026 року касаційну скаргу повернуто заявнику у зв'язку з неусуненням недоліків касаційної скарги. У лютому 2026 року заявниці стало відомо, що адвокатом Наседкіним О. І. не подано повторно касаційну скаргу, а згодом адвокат перестав відповідати на телефонні дзвінки останньої. З метою захисту своїх прав заявниця вимушена звернутись до іншого представника. До клопотання додано скріншоти перемовин скаржниці з адвокатом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій та третій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2025 року надіслано судом 28 липня 2025 року, зареєстровано - 29 липня 2025 року, забезпечено надання загального доступу - 31 липня 2025 року.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку та дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Процесуальний строк касаційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, є дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на незловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного суду, викладеного в постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18, «особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідне судове провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження.

Так, заявницею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження з урахуванням того, що саме ОСОБА_1 ініціювала апеляційне провадження через представника, що може свідчити про штучне збільшення строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 не надано жодного доказу щодо того, що постанова суду апеляційної інстанції у порядку статті 272 ЦПК України не надсилалась на її адресу.

Додані до клопотання скріншоти листування не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження. 

Ураховуючи викладене, наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки зазначені обставини не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення заявника чи пов`язаними із перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також суд зазначає, що поновлення строку на касаційне оскарження після спливу значного періоду часу ставить під загрозу принцип юридичної визначеності, незалежно від поважності чи неповажності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином заявникові необхідно подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для його поновлення та надати відповідні докази на їх підтвердження, зокрема на підтвердження обставин того, що заважало виконати вимоги процесуального закону при зверненні до Верховного Суду.

У відповідності до вимог частини другої і третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними. 

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 липня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков