СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 року Справа № 480/7748/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції і просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у внесенні змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині дати її народження з " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", викладеної у висновку №9228/31.16-074 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану;
- зобов`язати внести вказані вище зміни до актового запису про смерть ОСОБА_2 №1038, складеного 24.04.2025 виконавчим комітетом Сумської міської ради.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , яка народилася « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Позивач зазначає, що померла була рідною бабусею позивачки, позивач займалася похованням за власні кошти. Після звернення до ГУПФУ в Сумській області з питань виплати державної допомоги на поховання отримала відмову. Підставою відмови стала невідповідність дати народження ОСОБА_2 у документах пенсійної справи та свідоцтві про смерть. Позивач зазначає, що під час пожежі у будинку ОСОБА_2 згорів паспорт померлої, а свідоцтво про смерть виготовлялося на підставі відомостей, які зазначені сільрадою, де помилково зазначено дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Позивач звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми, але отримала відмову. Позивач зазначає, що у висновку відповідача не зазначено жодні конкретні норми законодавства, на підставі яких відмовлено у внесенні змін до актового запису.
Зазначає, що дата народження ОСОБА_2 є « ІНФОРМАЦІЯ_4 », підтверджується нотаріально посвідченим заповітом, який склала ОСОБА_2 і дату народження було встановлено нотаріусом на підставі паспорту померлої.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що 24.04.2025 було зареєстровано смерть ОСОБА_2 у Виконавчому комітеті Сумської міської ради та складено актовий запис про смерть № 1038, який засвідчений підписами особи, яка була заявником при реєстрації, керівника та посадової особи, яка провела державну реєстрацію смерті, та скріплений печаткою.
На підставі складеного актового запису про смерть у повній відповідності до нього Виконавчим комітетом Сумської міської ради було видано свідоцтво про смерть та довідка для отримання допомоги на поховання.
У своїх вимогах позивач, просить суд визнати протиправним дії щодо відмови у внесенні змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в частині дати її народження з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Разом із тим, відділом було зроблено запит до Державного архіву Сумської області щодо надіслання копії актового запису про народження ОСОБА_2 .. 
З Державного архіву Сумської області на адресу відділу надійшла копія актового запису про народження № 91, складеного 03.07.1936 виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області. Разом із тим, надана копія актового запису свідчить про різне ім`я народженої, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_3 .
Також до матеріалів справи №228/31.16-074, сформованої за результатом розгляду заяви позивача, залучено наступні документи, а саме повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, реєстраційний № 51408287, сформований 24.05.2025 (актовий запис про шлюб № 14, складений 20.03.1957 виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області), з якого вбачається, що при державній реєстрації шлюбу ОСОБА_2 складено шлюб з « ОСОБА_4 », і змінено прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Також відповідачем долучено повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, реєстраційний № 51408219, сформований 24.05.2025 (актовий запис про розірвання шлюбу № 17, складений 22.07.1970 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області), в якому зазначено, що « ОСОБА_7 » розірвала шлюб з « ОСОБА_4 » і прізвище дружини до та після державної реєстрації розірвання шлюбу « ОСОБА_8 ».
Відповідачем встановлено, що документів, які б підтверджували перехід прізвища з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 » заявником не надано та відділом не знайдено.
Таким чином, з наявних у матеріалах справи документів, вбачається що всі вони мають розбіжності та не дають змоги ідентифікувати особу померлої ОСОБА_2 .
За таких обставин, відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не мав достатніх підстав для внесення змін до актового запису про смерть № 1038, складеного 24.04.2025 Виконавчим комітетом Сумської міської ради, щодо зміни дати народження померлої з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Таким чином, заява ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису про смерть № 1038, складеного 24.04.2025 виконавчим комітетом Сумської міської ради, щодо зміни дати народження померлої з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розглянута відділом у повній відповідності до чинного законодавства, а тому 07.08.2025 відділом складено обґрунтований висновок № 228/31.16-074 про внесення змін до актового запису цивільного стану, в якому вказані причини відмови.
Судом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду змінено найменування відповідача на відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Також судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми із заявою від 22.05.2025 (а.с.31 ), в якій просила внести до актового запису про смерть ОСОБА_2 №1038, складений 24.04.2025 виконавчим комітетом Сумської міської ради, та змінити дату народження померлої з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
За результатом розгляду заяви позивача відповідачем сформовано справу №228/31.16-074, до якої долучено надані позивачем документи. Також відділом було зроблено запит до Державного архіву Сумської області щодо надіслання копії актового запису про народження ОСОБА_2 та отримано копію актового запису про народження № 91, складеного 03.07.1936 виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області. Також долучено відповідачем повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, укладення, розірвання шлюбу.
Враховуючи невідповідність даних отриманих документів, неможливість підтвердити дату народження ОСОБА_2 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми склав висновок №228/31.16-074 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану (а.с.51).
Підставами для відмови у внесенні змін до актового запису щодо померлої ОСОБА_2 були обставини, які унеможливили відповідачу провести належну ідентифікацію особи померлої ОСОБА_2 згідно документів, які були отримані відповідачем під час розгляду заяви, в т.ч. актового запису про народження та даним Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про шлюб, про розірвання шлюбу, про народження осіб, свідоцтва про народження
Позивач не погодилася із відмовою у внесенні змін до актового запису цивільного стану, у зв`язку із чим звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 №2398-VI (надалі - Закон №2398-VI).
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Частиною 1 статті 22 Закону №2398-VI визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Відповідно до частини 5 статті 9 Закону №2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.
Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила №96/5).
Пунктом 1.7 Правил встановлено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.
Згідно пункту 2.1 Правил встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану подаються до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міста обласного значення) міськрайонного управління юстиції за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб. Відділ реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити громадянину в прийнятті та розгляді заяви про внесення змін.
Пунктом 2.5, 2.6, 27 Правил встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану подаються: особами, щодо яких були складені ці актові записи; одним з батьків неповнолітніх (малолітніх); піклувальниками неповнолітніх та опікунами малолітніх; опікунами недієздатних осіб; спадкоємцями померлого.
Разом із заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану заявниками подаються: паспорт або паспортний документ; свідоцтва про реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.
На підтвердження достовірності представлених заявником документів про реєстрацію актів цивільного стану відділом реєстрації актів цивільного стану додаються до матеріалів справи копії відповідних актових записів цивільного стану або витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому. Якщо актовий запис цивільного стану, до якого потрібно внести зміни, міститься в іншому відділі реєстрації актів цивільного стану України, то відділ реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, надсилає відповідний запит на підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія, або затребує копію цього актового запису цивільного стану.
Відповідно до пунктів 2.12, 2.13 та 2.15 Правил встановлено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін, доповнень до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є серед іншого, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного управління юстиції, а також постанова адміністративного суду.
Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.
Таким чином, суд зазначає, що з метою внесення відповідних змін до актових записів цивільного стану зацікавлена особа подає до уповноваженого органу заяву, а відповідний орган має скласти обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Отже, внесення змін до актового запису цивільного стану передбачає певний алгоритм дій, а саме: звернення особи з відповідною заявою (за місцем проживання) про внесення змін до актового запису цивільного стану особисто або через представника; прийняття відділом державної реєстрації актів цивільного стану вказаної заяви шляхом її формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян; складання відділом державної реєстрації актів цивільного стану обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
Суд зазначає, що підставами для відмови у внесенні змін до актового запису щодо померлої ОСОБА_2 були обставини, які унеможливили відповідачу провести належну ідентифікацію особи померлої ОСОБА_2 згідно документів, які були отримані відповідачем під час розгляду заяви, в т.ч. актового запису про народження та даним Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про шлюб, про розірвання шлюбу, про народження осіб, свідоцтва про народження.
У висновку №9228/31.16-074 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану зазначено, що в актовому записі про смерть №1038, складеному 24.04.2025, зазначено дату народження померлої ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».
Разом із тим, відповідачем було зроблено запит до Державного архіву Сумської області щодо надіслання копії актового запису про народження ОСОБА_2 . 
Відповідно до наданого Державним архівом Сумської області копії актового запису про народження № 91, складеного 03.07.1936 виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області, зазначено про народження « ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 » (а.с.38).
Враховуючи зазначене, суд звертає увагу позивача, що ім`я померлої особи є « ОСОБА_10 », а свідоцтво про народження видано на інше ім`я « ОСОБА_11 ».
Зазначене свідчить, що невідповідність імені особи, оскільки свідоцтво складено на народжену «ОСОБА_14», а свідоцтво про смерть видано на ім`я « ОСОБА_10 », про що і зазначено відповідачем у спірному висновку.
Таким чином у відповідача відсутні документи, а саме свідоцтво про народження « ОСОБА_2 ». Відповідачем не встановлено наявність свідоцтва про народження, в матеріалах справи такі документи також відсутні.
Позивачем до адміністративного позову не надано належним чином завіреної копії свідоцтва про народження « ОСОБА_2 ».
Водночас вирішення питання щодо встановлення належності особи та внесення відповідних змін до актового запису потребує встановлення юридичних фактів, що має приватноправовий характер та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі №425/2737/17 та від 23 січня 2019 року в справі №807/45/17, а також в постановах Верховного Суду від 26 березня 2019 року в справі №820/5198/16, від 13 травня 2021 року в справі №640/11556/20.
За правилами частини 1, 2 та 3 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.
Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.
До відповідача позивачем не надано рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту належності свідоцтва про народження № 91, складеного 03.07.1936 виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області, померлій « ОСОБА_2 ». Разом із тим, встановлення факту, що свідоцтво про народження належить померлій особі, здійснюється у судовому порядку (окреме провадження) за місцем проживання заявника.
Крім того, відповідачем зроблено повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, реєстраційний № 51408287, сформований 24.05.2025 (актовий запис про шлюб № 14, складений 20.03.1957 виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області), з якого вбачається, що здійснена державна реєстрація шлюбу ОСОБА_2 із ОСОБА_4 , дружиною було змінено прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_7 » (а.с.39-40).
Також відповідачем зроблено повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, реєстраційний № 51408219, сформований 24.05.2025 (актовий запис про розірвання шлюбу № 17, складений 22.07.1970 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області), в якому зазначено, що « ОСОБА_4 » розлучився із « ОСОБА_7 », і в графі відомості про дружину зазначено, що прізвище дружини ОСОБА_7 до та після державної реєстрації розірвання шлюбу з ОСОБА_4 є « ОСОБА_7 ».
Відповідачем зроблено повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, реєстраційний № 00051408441, сформований 24.05.2025, з якого вбачається, що народилася ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , і відомості про матір зазначено « ОСОБА_7 » (а.с.43-44).
Таким чином зазначене свідчить про різні прізвища особи, зокрема укладення шлюбу ОСОБА_2 та зміну прізвища після одруження на « ОСОБА_6 » з 20.03.1957року.
При цьому свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_8 та актові записи про народження ОСОБА_12 свідчать, що мати ОСОБА_12 є « ОСОБА_7 ».
До відповідача позивачем не надано жодного документу, яке б свідчило про зміну прізвища ОСОБА_13 « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_8 ».
Позивачем такі документи не надані і до матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог взагалі не зазначаються про підстави зміни прізвища ОСОБА_7 , при цьому в спірному висновку відповідач зазначає про невідповідність даних актовим записам особи.
Крім того, доказів того, що в період з дня розлучення 22.07.1970 ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_2 позивачем ні до відповідача не надано, відповідачем не встановлено, будь-які записи в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актових записів відсутні.
Позивачем такі документи не надані і до матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог взагалі не зазначаються взагалі обставини щодо зміни прізвища ОСОБА_7 на ОСОБА_2 . При цьому в спірному висновку відповідач зазначає про невідповідність даних актовим записам особи, зокрема щодо відсутності жодних даних щодо зміни прізвища « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_2 ».
Таким чином з наявних у відповідача документах, які також містяться в матеріалах даної справи вбачається, що документи мають суттєві розбіжності у імені, прізвищах особи, про що і зазначено в спірному рішенні, які надають змогу ідентифікувати особу померлої.
В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт померлої не був зданий, громадянство та місце народження померлої документами не підтверджено (а.с.34-35). 
Надана позивачем до адміністративного позову довідка про причини смерті №728 від 24.04.2025 (а.с.7), не містить дати народження ОСОБА_2 .
Суд зазначає, що надання до матеріалів справи фотокопії першої сторінки паспорту (а.с.8) на є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки як зазначає позивач у позові паспорт знищено під час пожежі і такій документ не надавався до відповідача, а свідоцтво про смерть виготовлялося взагалі на підставі відомостей, які зазначені сільрадою. При цьому позивачем до відповідача на надавалося жодного документу, які б підтверджували дату народження померлої.
Посилання позивача на складений заповіт від 08.05.2018 ОСОБА_2 , також не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки до відповідача такі документи не надавалися, не досліджувалися. Крім того, для внесення будь-яких змін до актового запису в частині дати народження є правовстановлюючі документи, зокрема, свідоцтво про народження особи, документи, які свідчать про зміну імені та прізвища, або судові рішення про встановлення відповідних фактів. Заповіт не є правовстановлюючим документом для внесення змін до актових записів.
Як зазначено вище, жодного правовстановлюючого документу, які б стосувалися померлої особи до відповідача надано не було. Відсутні такі документи і в матеріалах справи, позивачем не надано, судом не встановлено.
Відповідачем під час розгляду заяви позивача встановлено суттєві розбіжності щодо імені та прізвища особи « ОСОБА_3 », « ОСОБА_7 », « ОСОБА_7 », про що свідчать надані до матеріалів справи документи.
Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.
Відповідно до статей 4, 26 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року (в редакції Закону від 12 лютого 2015 року № 191-VІІІ) органи державної реєстрації актів цивільного стану (центральний орган, відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головних управлінь юстиції в областях, районних у містах, міськрайонних управлінь юстиції належать до органів виконавчої влади. Дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі - Закон №2398).
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2398 внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).
Суд зауважує, що предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права.
При розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. 
Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.
Таким чином у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. 
Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення.
Дана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 березня 2024 року по справі №420/10986/21.
В межах розгляду даної справи об`єктом розгляду є питання щодо дотримання суб`єктом владних повноважень виключно процедури розгляду звернення позивачки про внесення змін до актового запису чи оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, 
В межах розгляду даної справи судом не встановлено порушення процедури розгляду заяви позивача за наданими позивачем документами, а також тими, які отримані відповідачем під час розгляду заяви позивача.
Суд зазначає, що підставами для відмови у внесенні змін до актового запису щодо померлої ОСОБА_2 були обставини, які унеможливили відповідачу провести належну ідентифікацію особи померлої ОСОБА_2 згідно документів, які були отримані відповідачем під час розгляду заяви, в т.ч. актового запису про народження та даним Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про шлюб, про розірвання шлюбу, про народження осіб, свідоцтва про народження. 
Разом із тим, зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису щодо зміни дати народження померлої особи, що свідчить про приватноправовий характер спору між сторонами, оскільки наявні у відповідача документи стосовно особи містять розбіжності, що унеможливлюють внесення відповідних змін, про що зазначено у спірному висновку. 
Доказів того, що наявне рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту належності свідоцтва про народження № 91, складеного 03.07.1936 виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області, померлій « ОСОБА_2 » до відповідача не надавалося. Доказів, які свідчать про зміну з 22.07.1970 ОСОБА_7 , яка зазначена матір`ю ОСОБА_12 , прізвище на ОСОБА_2 позивачем до відповідача не надано, відповідачем не встановлено, записи в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актових записів відсутні. Водночас вирішення питання щодо встановлення належності особи та внесення відповідних змін до актового запису потребує встановлення юридичних фактів, що має приватноправовий характер та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного судочинства, про що зазначено вище. 
Відповідно до пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.
Суд вирішує питання про встановлення неправильності актового запису про народження, в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що правових підстав для внесення змін до актового запису про народження у відповідача не було, оскільки позивачем не надано ні копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ні судового рішення про те, що свідоцтво про народження № 91, складний 03.07.1936 виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області, стосується « ОСОБА_2 », не надано доказів, які свідчать про те, що дані Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів щодо дружини « ОСОБА_6 », « ОСОБА_8 » стосуються ОСОБА_2 , не надано жодних доказів, що « ОСОБА_7 » після розлучення змінила прізвище на « ОСОБА_2 ». Відповідачем таких документів також не отримано, а дані Державних реєстрів актів цивільного стану громадян містять суттєві розбіжності, про що і зазначено у спірному висновку.
Разом з цим, суд звертає увагу, що позивач не позбавлена права звернутись повторно до відповідача, надавши такі документи.
Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, сплачена сума судового збору не підлягає відшкодуванню позивачу.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними дії щодо відмови у внесенні змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині дати її народження з " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", викладеної у висновку №9228/31.16-074 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану; зобов`язання внести вказані вище зміни до актового запису про смерть ОСОБА_2 №1038, складеного 24.04.2025 виконавчим комітетом Сумської міської ради - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.М. Гелета