Справа № 560/518/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

26 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. 
за участю:	секретаря судового засідання Святецької М.В. представника позивача:Бойка Р.В. представника відповідача: Казарець О.А. 	
розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 19.12.2024 року №31297/2201-0709 в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1838274 грн., а також в частині розподілу судових витрат по справі,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що виробництво, яке здійснювалось до 22.07.2021 було монопродуктним, а також таким, що не передбачало виробництва спирту в будь-якому вигляді. Щодо не реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних вказує, що порушення не мало ознак умислу щодо його скоєння з боку Позивача, та ґрунтується виключно на специфіці виконання реєстраційних дій з боку контролюючого органу. Також, до перевірки було надано первинні документи, що підтверджують зміст відповідних операцій, однак, вони не були враховані при складанні Акту перевірки. Вказує, що контролюючий орган безпідставно визначив суму грошового зобов`язання та виніс протиправні податкові повідомлення-рішення.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" - відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" задоволено повністю. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення : - №31303/22-01-09-12 від 19.12.2024 року форми «С» про застосування штрафної санкції в розмірі 174953617,70 грн.; - №31298/2201-0709 від 19.12.2024 року форми «П» про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 116713,02 грн.; - №31297/2201-0709 від 19.12.2024 року форми «Р». Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" сплачений судовий збір в сумі 60560 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року скасувати в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 19 грудня 2024 року форми "Р" №31297/2201-0709 в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1 838 274 грн, в т. ч. основний платіж – 1 671 158 грн, штрафна санкція – 167 116 грн, за операціями Товариства з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , а також в частині розподілу судових витрат. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду. В іншій частині постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року залишено без змін.
Ухвалою суду від 07.01.2026 прийняти до свого провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" (вул. Євгена Гладишевського, 13,м. Львів,Львівський р-н, Львівська обл.,79005) до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 19 грудня 2024 року форми "Р" №31297/2201-0709 в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1 838 274 грн, в т. ч. основний платіж – 1 671 158 грн, штрафна санкція – 167 116 грн.
Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що об`єктом справляння податку на прибуток є фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності підприємства, за правилами бухгалтерського обліку, відкоригований на різниці, передбачені ПК України. Обов`язковою умовою виникнення у платника права на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є, як фактичне придбання товарів (робіт, послуг), так і наявність належним чином складених первинних документів, які дозволяють повною мірою ідентифікувати господарську операцію, що мала місце.
При цьому, під час проведення документальної планової перевірки позивача, окрім договорів, актів наданих послуг, в яких вказано лише загальні відомості, ціни, виконавців, позивачем не надано інших підтверджуючих документів, що дають можливість ідентифікувати надані послуги та достовірно оцінити витрати. В актах наданих послуг відсутні вимірники господарської операції (у натуральному та вартісному виразі), не конкретизовано місце і дата (період) надання послуг.
Від позивач на адресу суду надано відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги. Вказує, що враховуючи інноваційний напрям роботи ТОВ «Перша подільська енергетична компанія» надання вказаних послуг було необхідною складовою задля забезпечення виробничого процесу підприємства. За отриманою інформацією, ФОП ОСОБА_1 володів відповідними знаннями для надання вказаних послуг. В результаті отриманих послуг, між сторонами складено відповідні акти наданих послуг від 31 березня 2022 року, 30 червня 2022 року, 28 вересня 2022 року, 30 вересня 2022 року. Крім того, Виконавцем (ФОП ОСОБА_1 ) були підготовлені письмові документи (регламенти, інформаційні довідки), які використовувались Позивачем задля організації виробничих процесів. Крім того, Між ТОВ «Перша подільська енергетична компанія» та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір №0109/21 від 01.09.2021 року про надання науково-технічних послуг.. Зокрема, відповідно до Додатку до Договору – інтенсифікації виробничих процесів, загальною вартістю 5 482 010 грн. За результатами отриманих послуг, Сторонами підписано акти наданих послуг. Крім того, Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 підготовлено узагальнений Регламент інтенсифікації виробництва біоетанолу, який передано для використання Позивачу. Рішення, описані у зазначеному регламенті були впроваджені Позивачем у виробничі процеси. Водночас, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 підготовлено узагальнену Інструкцію з інтенсифікації процесу декантації і обробки барди, яка передано для використання Позивачу. Порядок дій та організацію виробничих процесів, які описані у зазначеному документі було впроваджено Позивачем у власному виробництві. Але, податкова інформація, наявна у контролюючого орану є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення порушень та не підтверджує ризиковість платника податків. Будь-яка податкова інформація, зокрема надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розуміння закону.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила, просила відмовити в їх задоволенні.
Заслухавши думку представників сторін, а також оцінивши наявні в матеріалах докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Перша подільська енергетична компанія" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 16.10.2019 по 30.06.2023 та за період з 16.10.2019 по 30.06.2023 з метою правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за наслідками якої складено акт від 29.11.2024 № 25503/22-01-07-01/ НОМЕР_1 .
На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 19.12.2024:
- форми "Р" №31297/2201-0709, яким визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток у сумі 20658002 грн, в т.ч. основний платіж - 18780002 грн, штрафна санкція - 1878000 гривень;
- форми "ПН" №31298/2201-0709, яким застосовано штрафні санкції у сумі 116713,02 грн;
- форми "С" №31303/22-01-09-12, яким застосовано штрафну санкцію у сумі 174953617,70 грн.
Як було зазначено судом вище, що постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року скасовано в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 19 грудня 2024 року форми "Р" №31297/2201-0709 в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1 838 274 грн, в т. ч. основний платіж – 1 671 158 грн, штрафна санкція – 167 116 грн, за операціями Товариства з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , а також в частині розподілу судових витрат. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду. В іншій частині постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року залишено без змін.
Отже, в даному випадку дослідженню підлягає саме податкове повідомлення-рішення від 19 грудня 2024 року форми "Р" №31297/2201-0709, в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1 838 274 грн, в т. ч. основний платіж – 1 671 158 грн, штрафна санкція – 167 116 грн, за операціями Товариства з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України зазначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Пунктом 138.2 статті 138 визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Підпунктом 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 ПК України встановлено, що до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов`язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов`язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов`язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139 статті 139 ПК України зазначено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 № 996-ХІV.
Частиною 1 статті 9 вказаного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно абзацу 13 ст. 1 Закону № 996, первинний документ – документ, який містить відомості про господарську операцію. Абзацом першим пункту 2.1 Положення № 88 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до ст. 3 Закону № 996 метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Частиною першою статті 9 Закону № 996 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Згідно з абзацом першим пункту 2.2 Положення № 88 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи). Первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг (п.2.3 Положення).
Відповідно до п. 2.4. Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Згідно з п.5. П(С)БО 16 «Витрати» витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.
Відповідно до п.6 П(С)БО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Як встановлено з п.7 П(С)БО 16 «Витрати» витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Підпунктом 9.4 П(С)БО 16 «Витрати» визначено, що не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту).
Підсумкові записи в журналах звіряються з даними первинних документів, які були підставою для записів, та з відомостями.
На документах, дані яких включені до облікових регістрів, зазначають номери відповідних облікових регістрів і порядкові номери записів в них (номер рядка). За документами, дані яких відображені в облікових регістрах загальним підсумком, номер регістру і номер запису вказують на окремому аркуші, який додається до зброшурованих документів.
В облікових регістрах, показники яких переносять в Головну книгу або в інші облікові регістри, роблять відповідну позначку про це у відповідному рядку регістру.
Отже, для цілей оподаткування доходи, витрати, інші показники, пов`язані з визначенням об`єктів оподаткування податком на прибуток, визнаються виключно на підставі первинних документів, складених з дотриманням вимог Закону № 996, Положення № 88. Відсутність на момент проведення документальної перевірки платника податків первинних документів, складених на господарські операції з придбання запасів/ робіт/ послуг, які не дають змогу для цілей оподаткування достовірно оцінити такі витрати, та, як наслідок, підтвердити правомірність формування витрат за даними бухгалтерського обліку та визначення фінансового результату до оподаткування.
Суд зазначає, що на прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення, в частині суми направленої на новий розгляд, вплинули наступні порушення, а саме завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) (р.2050 Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2)) в загальній сумі 950 200 грн, в тому числі за: 9 місяців 2022 року в сумі 950 200 грн, 2022 рік в сумі 950 200 грн, в результаті відображення в складі собівартості вартості послуг, не підтверджених первинними документами, оформленими відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі – Закон № 996), п.2.4 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення № 88), які неможливо достовірно оцінити, по операціях з придбання послуг у ФОП ОСОБА_1 на суму 950 200 грн.
Також, завищення адміністративних витрат (р.2130 Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2)) в загальній сумі 8 334 010 грн, в тому числі за: 1 квартал 2022 року в сумі 1 619 000 грн, І півріччя 2020 року в сумі 4 461 200 грн, 9 місяців 2022 року в сумі 8 334 010 грн, рік 2022 в сумі 8 334 010 грн, в результаті відображення у їх складі вартості послуг, не підтверджених первинними документами, оформленими відповідно до вимог ст. 9 Закону № 996, п.2.4 Положення № 88, які неможливо достовірно оцінити по операціях з придбання послуг у ФОП ОСОБА_1 на суму 860 000 грн, ФОП ОСОБА_2 на суму 5 482 010 грн, ФОП ОСОБА_3 на суму 1 992 000 грн.
Суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 (РНОК ПП НОМЕР_2 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві (Деснянський район м. Києва), основний вид діяльності – 46.12 – діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, платник єдиного податку 3 групи, обсяг задекларованих доходів за 2022 рік в сумі 1 264 250 грн, наймані працівники відсутні, об`єкти оподаткування відсутні (повідомлення за формою №20-ОПП не подавались), не зареєстрований платником ПДВ.
До перевірки надано договір про надання послуг від 12.11.2021 №12.11/21, укладений між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та ТОВ «ППЕК» (Замовник); акти надання послуг, відповідно до яких, Виконавцем надані, а Замовником прийняті послуги: акт № 1 від 31.03.2022, консультативні послуги по підготовці документів для наладки роботи БРУ по французькій технології, кількість послуг -1, ціна без ПДВ - 287 000 грн, відображено за даними бух обліку 01.07.2022; акт № 2 від 30.06.2022, консультативні послуги по підготовці документів для проведення проекту розширення виробництва за участі закордонних компаній, кількість послуг - 1, ціна без ПДВ - 286 000 грн, відображено за даними бух обліку 01.07.2022; акт № 3 від 28.09.2022, послуги по розробці регламенту і технології переробки зерна + меляси з додаванням гідролізату соломи, кількість послуг-1, ціна без ПДВ - 950 200 грн, відображено за даними бух обліку 28.09.2022; акт № 4 від 30.09.2022, консультативні послуги по підготовці документів розвитку концепції одночасного виробництва біоетанолу, сухої барди та корового сиропу барди, кількість послуг -1, ціна без ПДВ - 287 000 грн, відображено за даними бух обліку 30.09.2022.
Також, акти надання послуг скріплені печатками та підписами, зі сторони Виконавця – Красуцького Д., зі сторони Замовника – директорів ТОВ «ППЕК» – ОСОБА_4 (до 01.07.2022) та ОСОБА_5 (з 01.07.2022).
У бухгалтерському обліку позивача операції з ФОП ОСОБА_1 відображено кореспонденцією рахунків: - Д-т 23.1 «Виробництво» – К-т 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» в сумі 950 200 грн; - Д-т 26 «Готова продукція» – К-т 23.1 «Виробництво» в сумі 950 200 грн; - Д-т 90.1 «Собівартість реалізованої готової продукції» – К-т 26 «Готова продукція» в сумі 950 200 грн; - Д-т 92 «Адміністративні витрати»–К-т 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» в сумі 860 000 грн; - Д-т 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» – К-т 31.1 «Поточні рахунки у національній валюті» в сумі 1 820 000 грн.
При цьому, згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період з 16.10.2019 по 30.06.2023 обороти з ФОП ОСОБА_1 склали: заборгованість станом на 16.10.2019 відсутня, оборот по Д-ту – 1 810 200,00 грн, оборот по К-ту – 1 810 200,00 грн, заборгованість станом на 30.06.2023 відсутня. Розрахунки проводились в безготівковій формі.
Щодо операцій з ФОП ОСОБА_2 суд зазначає, що ФОП ОСОБА_2 (РНОК ПП НОМЕР_3 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві (Оболонський район м. Києва), основний вид діяльності – 46.90 – неспеціалізована оптова торгівля, платник єдиного податку 3 групи, обсяг задекларованих доходів за 2022 рік в сумі 1 420 160 грн, наймані працівники відсутні, згідно повідомлень за формою №20-ОПП задекларовано – 3 земельні ділянки в Обухівському районі (с. Нові Безрадичі), не зареєстрований платником ПДВ.
До перевірки надано договір про надання послуг від 01.09.2021 №0109/21, укладений з ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) та ТОВ «ППЕК» (Замовник); акти надання послуг, відповідно до яких, Виконавцем надані, а Замовником прийняті послуги: акт № 1 від 01.02.2022, науково-технічні послуги по інтенсифікації процесу помолу вологого зерна, кількість послуг - 1, ціна без ПДВ - 668 800,00 грн; акт № 2 від 01.03.2022, науково-технічні послуги по інтенсифікації процесу гідро ферментації, кількість послуг -1, ціна без ПДВ - 663 200 грн; акт № 3 від 01.04.2022, науково-технічні послуги по інтенсифікації процесу дріжджогенерування, кількість послуг -1, ціна без ПДВ - 664 800 грн; акт № 4 від 01.05.2022, науково-технічні послуги по інтенсифікації процесу бродіння, кількість послуг -1, ціна без ПДВ - 693 800 грн; акт № 5 від 01.06.2022, науково-технічні послуги по інтенсифікації процесу дистиляції, кількість послуг -1, ціна без ПДВ - 698 100 грн; акт № 6 від 01.07.2022, науково-технічні послуги по інтенсифікації процесу ректифікації, кількість послуг -1, ціна без ПДВ - 695 500 грн; акт № 7 від 01.08.2022, науково-технічні послуги по інтенсифікації процесу абсолютизації, кількість послуг -1, ціна без ПДВ - 698 210 грн; акт № 8 від 01.09.2022, науково-технічні послуги по інтенсифікації процесу декантації та обробки барди, кількість послуг -1, ціна без ПДВ - 699 600 грн.
Акти надання послуг скріплені печатками та підписами, зі сторони Виконавця – Лукашевич Є.А., зі сторони Замовника – директорів ТОВ «ППЕК» – ОСОБА_4 (до 01.07.2022) та ОСОБА_5 (з 01.07.2022).
Суд зазначає, що у бухгалтерському обліку позивача операції з ФОП ОСОБА_2 відображено кореспонденцією рахунків: - Д-т 92 «Адміністративні витрати» – К-т 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» в сумі 5 482 010 грн; - Д-т 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» – К-т 31.1 «Поточні рахунки у національній валюті» в сумі 5 482 010 грн.
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період з 16.10.2019 по 30.06.2023 обороти з ФОП ОСОБА_2 склали: заборгованість станом на 16.10.2019 відсутня, оборот по Д-ту – 5 482 010,00 грн, оборот по К-ту – 5 482 010,00 грн, заборгованість станом на 30.06.2023 відсутня. Розрахунки проводились в безготівковій формі.
Суд також встановив, що ФОП ОСОБА_3 (РНОК ПП НОМЕР_4 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві (Оболонський район м. Києва), основний вид діяльності – 46.90 – неспеціалізована оптова торгівля, платник єдиного податку 3 групи, обсяг задекларованих доходів за 2022 рік в сумі 966 000 грн, наймані працівники відсутні, згідно повідомлень за формою № 20-ОПП задекларовано – 2 земельні ділянки в ГУ ДПС у Київській області (м. Ірпінь) – Забуччя, не зареєстрована платником ПДВ.
До перевірки надано договір про надання послуг від 22.11.2021 № 22.11/21, укладений між ФОП ОСОБА_3 (Виконавець) та ТОВ «ППЕК» (Замовник); акти надання послуг, відповідно до яких, Виконавцем надані, а Замовником прийняті послуги: акт № 1 від 01.06.2022, науково-консультативні послуги по процесу одночасної переробки зерна, меляси, кількість послуг - 1, ціна без ПДВ - 499 500 грн; акт № 2 від 01.07.2022, науково-консультативні послуги процесу газоуловлювання спирту, кількість послуг - 1, ціна без ПДВ - 508 500 грн; акт № 3 від 01.08.2022, науково-консультативні послуги по оптимізації вибору рас дріжджів та ферментів, кількість послуг - 1, ціна без ПДВ - 487 500 грн; акт № 4 від 01.09.2022, науково-консультативні послуги процесу асептичної обробки сировини та обладнання, кількість послуг - 1, ціна без ПДВ - 496 500 грн.
Акти надання послуг скріплені печатками та підписами, зі сторони Виконавця – Лукашевич Л.В., зі сторони Замовника – директорів ТОВ «ППЕК» – Марценківський І (до 30.06.2022) та Лейві Д (з 01.07.2022).
У бухгалтерському обліку позивача операції з ФОП ОСОБА_3 відображено кореспонденцією рахунків: - Д-т 92 «Адміністративні витрати» – К-т 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» в сумі 1 992 000 гривень; - Д-т 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» – К-т 31.1 «Поточні рахунки у національній валюті» в сумі 1 992 000 гривень.
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період з 16.10.2019 по 30.06.2023 обороти з ФОП ОСОБА_2 склали: заборгованість станом на 16.10.2019 відсутня, оборот по Д-ту – 1 992 000,00 грн, оборот по К-ту – 1 992 000,00 грн, заборгованість станом на 30.06.2023 відсутня. Розрахунки проводились в безготівковій формі.
З огляду на зазначене, суд вважає, що об`єктом справляння податку на прибуток є фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності підприємства, за правилами бухгалтерського обліку, відкоригований на різниці, передбачені ПК України. Обов`язковою умовою виникнення у платника права на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є, як фактичне придбання товарів (робіт, послуг), так і наявність належним чином складених первинних документів, які дозволяють повною мірою ідентифікувати господарську операцію, що мала місце.
При цьому, під час проведення документальної планової перевірки позивача, окрім договорів, актів наданих послуг, в яких вказано лише загальні відомості, ціни, виконавців, позивачем не надано інших підтверджуючих документів, що дають можливість ідентифікувати надані послуги та достовірно оцінити витрати. В актах наданих послуг відсутні вимірники господарської операції (у натуральному та вартісному виразі), не конкретизовано місце і дата (період) надання послуг.
Враховуючи, що позивачем не надано первинних документів, складених відповідно до вимог статті 9 Закону № 996, на підставі яких він має право відобразити у бухгалтерському обліку, податковій звітності господарські операції з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , фактичне отримання послуг та зв`язок отриманих послуг з господарською діяльністю позивача є не підтвердженим, тому формально складені первинні документи не можуть слугувати належною підставою для формування даних податкового обліку в частині витрат.
Суд зазначає, що позивачем у позовній заяві наведено практику Верховного Суду в контексті використання податкової інформації для формування висновків про господарські операції тощо, проте перевіркою сформовано висновок про встановлені порушення, виходячи з того, що позивачем не надано первинних документів, складених відповідно до вимог статті 9 Закону № 996, пункту 2.4 Положення № 88, які дають можливість ідентифікувати надані послуги та достовірно оцінити витрати, та на підставі яких він має право відобразити у бухгалтерському обліку, податковій звітності господарські операції з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 .
При цьому, згідно висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 25.03.2021 по справі № 813/2781/17, «головною умовою для врахування у складі податкових витрат на проведення маркетингових послуг є їх документальне підтвердження та зв`язок таких витрат з господарською діяльністю платника податку. В підтвердження фактичного отримання маркетингових послуг можуть бути надані акт приймання-передачі послуг або інший документ, що підтверджує фактичне надання таких послуг, звіт про проведення маркетингових досліджень, у якому мають бути викладені результати таких досліджень і надані рекомендації замовнику.
З урахуванням приписів пункту 2 частини 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» акт приймання-передачі послуг повинен мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, а саме: назву документа (форми), дату і місце складання, найменування підприємства, від імені якого складено документ, зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції. В актах виконаних робіт мають бути конкретний перелік наданих послуг, місце і дата їх надання, а також зазначено, в чому виражено їх результат.
Таким чином, лише при дотриманні вищезазначених умов платники податку мають право віднести витрати на маркетингові послуги до складу витрат.
Натомість, суд встановив, що звіти про маркетингові дослідження мають лише загальний пізнавальний та інформаційний характер і не містять жодних результатів та рекомендацій, які дали б змогу замовнику використати їх в своїй господарській діяльності для стимулювання збуту продукції, зростання обсягів реалізації та збільшення доходу підприємства. У позивача відсутні документи, що дали б змогу чітко відстежити результат замовлених робіт (послуг). Будь-яких документів на підтвердження спрямованості спірних послуг на досягнення конкретних цілей у діяльності платника не представлено. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що виконавці за відсутності звітів, взагалі вивчали, досліджували та аналізували споживчий попит на ринку, на якому здійснює свою діяльність позивач; у справі відсутні докази того, яким чином надавалися маркетингові послуги, який практичний результат їх використання позивачем.
Крім цього, в актах наданих послуг, оформлених за реквізитами ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , не вказано вимірники господарської операції (у натуральному та вартісному виразі), не конкретизовано місце, дата (період) надання послуг.
Під час проведення перевірки були відсутні інші підтверджуючі документи, які давали б можливість ідентифікувати надані послуги та достовірно оцінити понесені витрати за ними.
Суд звертає увагу на те, що надані позивачем до суду 14 травня 2025 року документи, не надавалися під час проведення документальної перевірки, а отже не можуть бути покладені в основу складення оскаржуваного рішення податкового органу.
Водночас, вказані документи надані позивачем з порушенням строку, визначеного ч. 2 ст. 79 КАС України, оскільки мали бути подавані разом із позовом. Таким чином, строк на подання доказів, встановлений законом, на час їх подання до суду закінчився.
Частинами 4, 8 ст. 79 КАС України, якими передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Вказане позивачем обґрунтування причин надання цих документів до суду лише 14.05.2025 не є таким, що свідчить про пропуск строку на подання доказів з поважних причин. Поновлення строку може мати місце лише у випадку, коли його порушено з поважних, непереборних, об`єктивних обставин, які не залежали від волі, поведінки особи.
Відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Згідно з п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Наведені позивачем твердження про те, що результати наданих послуг носять конфіденційний характер, та були доступні для обмеженого кола співробітників, безпідставними, оскільки про вказані обставини позивач не повідомляв відповідача під час проведення перевірки, як і не зазначав у позовній заяві, поданій до суду, відповіді на відзив.
Суд також враховує, що під час проведення перевірки ці документи не надавались, в тому числі, на запит контролюючого органу про надання пояснень щодо відповідних операцій контрагентами.
А тому, вказані документи слід вважати такими, що були відсутні у позивача на час складання податкової звітності, проведення документальної перевірки.
Суд зазначає, що позивачем надано Регламент переробки зерна (кукурудзи, пшениці) меляси і гідрозілату соломи для виробництва біоетанолу, з відтвореним підписом ФОП ОСОБА_1 , Перелік документів, що є необхідними для впровадження БРУ та розширення виробництва біоетанолу. Інформаційна довідка, з відтвореним підписом ФОП ОСОБА_1 . В названих документах взагалі відсутня будь-яка вказівка про те, що ці документи стосуються позивача та на вказаних документах відсутні вказівки на дати їх створення.
Також надано Інструкцію з інтенсифікації процесу декантації і обробки барди (проєкт), де відтворено підпис ФОП ОСОБА_3 , датовану 30.08.2022. 
В актах надання послуг за реквізитами ФОП ОСОБА_3 не вставлено надання такої послуги, як науково-консультативні послуги по створенню Інструкції з інтенсифікації процесу декантації і обробки барди чи подібних. 
Натомість, такий вид послуг вказаний в акті наданих послуг від 01.09.2022 № 8, де в якості виконавця визначено ФОП ОСОБА_2 .
Позивачем також надано Регламент інтенсифікації виробництва біоетанолу, датований 2022 роком, де відтворено підпис ФОП ОСОБА_2 . При цьому в Регламенті відсутня інформація щодо інтенсифікації процесу декантації і обробки барди чи подібних, водночас акт наданих послуг на цю послугу надано під час перевірки.
Також суд звертає увагу, що акти наданих послуг за реквізитами ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 є повністю ідентичними за своїм оформленням, що свідчить про їх формальне складання. 
Згідно умов договорів з вказаними ФОП акти наданих послуг мали б надатися виконавцями.
Суд зазначає, що основними видами діяльності ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 є неспеціалізована оптова торгівля, в той час, як науково - технічні роботи згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26.11.2015 № 848-VIII, проводяться лише науковими працівниками або науковими установами. 
Докази наявності у них права на здійснення науково – технічної діяльності позивачем не надані, як і докази виконання договірних науково – технічних робіт та створення відповідної науково – технічної продукції, зокрема створення нових або істотно вдосконалених матеріалів, продуктів, процесів, пристроїв, технологій, систем, нових або істотно вдосконалених послуг, введення в дію нових конструктивних чи технологічних рішень, ескізного проекту, експериментального (дослідного) зразка або його діючої моделі, конструкторської або технологічної документації на науково-технічну продукцію, дослідного зразка, тощо, та докази впровадження позивачем результатів науково-технічних робіт у виробництво.
Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2020 року по справі № 815/2126/15 визначив, що маркетингові послуги, як і послуги з консультування, мерчандайзинга (просування товарів), інформаційні послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут. Для формування витрат за операціями з отримання таких послуг необхідною умовою, яка надає таке право суб`єкту господарювання є доведення безпосереднього зв`язку таких операцій з господарською діяльністю платника податків та підтвердження їх (операцій) належними первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.
Підтвердженням зв`язку витрат, зокрема, на консультативні послуги з господарською діяльністю суб`єкта господарювання можуть бути наказ по підприємству про необхідність отримання таких послуг, час проведення, територію, межі тощо, договір на отримання послуг, із зазначенням виду послуг, мету їх проведення тощо. У підтвердження фактичного отримання послуг можуть бути надані акт приймання-передачі послуг або інший документ, що підтверджує фактичне надання таких послуг, звіт про надання консультацій, у якому мають бути викладені результати і надані рекомендації замовнику. Розділ акта приймання-передачі послуг, у якому викладено суть господарської операції, має за змістом відповідати даним договору на надання послуг і даним звіту. Крім того, в актах виконаних робіт має бути конкретний перелік наданих послуг, місце і дата їх надання, а також зазначено, у чому виражено їх результат.
Суд вважає, що порушення податкового законодавства, яке стало підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, полягає у тому, що надані до перевірки документи (договори, акти наданих послуг) не дають можливості достовірно оцінити витрати, підтвердити правомірність формування витрат, так як у них вказано лише загальні відомості, ціни, виконавців, інших підтверджуючих документів, що дають можливість ідентифікувати надані послуги та достовірно оцінити витрати позивачем не надано. Таким чином, твердження позивача з цього приводу є безпідставними.
У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).
Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
В процесі судового розгляду відповідач довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Р" від 19.12.2024 року №31297/2201-0709 в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1838274 грн, а суд дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1,3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд зазначає, що оскільки постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року зобов`язував суд першої інстанції вирішити питання щодо розподілу судових витрат, зокрема судового збору, а тому суд з огляду на суму сплаченого судового збору, а також в межах задоволених позовних вимог з урахуванням постанови Верховного Суду від 24.12.2025, вважає, що на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 23967 грн. 23 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 19.12.2024 року №31297/2201-0709 в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1838274 грн., в тому числі : 1671158 грн.- основний платіж, 167116 грн.- штрафна санкція. - залишити без задоволення.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" сплачений ним судовий збір в сумі 23967 (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят сім) грн.23коп., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 квітня 2026 року

Позивач:	Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша подільська енергетична компанія" (вул. Євгена Гладишевського, 13,м. Львів,Львівський р-н, Львівська обл.,79005 , код ЄДРПОУ - 43291498) 	
Відповідач:	Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171) 	

Головуючий суддя 		О.П. Шевчук