Справа № 212/14940/25 
2/212/1883/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого – судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Яненко О.Ю., за участі представника відповідача – адвоката Зарівної С.В., розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (далі – ТОВ «Житлокомцентр», позивач) звернулися з позовом до  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  (далі – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідачі), в якому просили стягнути з останніх заборгованість за послуги з управління/утримання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.05.2019 року по 30.11.2025 року у розмірі 9 555,00 гривень, 3% річних у розмірі 808,37 гривень, втрат від інфляції у розмірі 2 183,00 гривень, що разом становить загальну заборгованість у розмірі 12 546,97 гривень, вказану суму просять стягнути та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача відповідно до договору від 01.02.2019 року визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території з 31.12.2018 року по теперішній час, до переліку чого входить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач,  ОСОБА_1  є власником вказаної квартири, відповідач,  ОСОБА_2  зареєстрована у зазначеній квартирі, а тому є споживачами комунальних послуг, що надаються позивачем. Зазначено, що у відповідний період позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання, але відповідачам не проводилась оплата в повному обсязі за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.
Ухвалою судді від 23 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Представник позивача подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Житлокомцентр», у якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечувала.
Відповідачам надіслано копію позовної заяви з додатками разом з ухвалою про відкриття провадження, проте відповідачі правом надання відзиву на позовну заяву не скористалися, заяв із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін, до суду не направляли.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. ст. 13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд встановив, що ТОВ «Житлокомцентр» на підставі Договору, укладеного 31.12.2018 року між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у м. Кривого Рогу, до складу якого входить, що передано по Акту прийому - передачі, будинок за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі Додаткової угоди, Договір набуває чинності з 01.01.2019 року та діє безстроково. (а.с. 20-28)
Відповідач,  ОСОБА_1  є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 ., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 11726353. (а.с. 17)
Відповідач,  ОСОБА_1 , відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачєм послуг. (а.с. 36)
Квартира за вказаною адресою перебуває на обслуговуванні у ТОВ «Житлокомцентр» і на зазначену квартиру відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 5 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» ( далі - Закон), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
В порядку п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону, до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону
Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно вимог ст. ст. 66, 67 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12, під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами.
Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.05.2019 року по 30.11.2025 року, заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , становить у розмірі 12 546,97 гривень. (а.с. 11-16)
Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано.
Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втраті 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.
Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.
Таким чином, згідно з розрахунків доданих по позову, з яким погоджується суд, з відповідачів підлягають стягненню за період з 21.06.2019 року по 21.12.2025 та з 21.06.2019 по 21.12.2025 року, 3% річних у розмірі 808,37 гривень, сума індексу інфляції – 2 183,40 гривень. (а.с. 11-14)
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Як вбачається з наданих представником позивача доказів, 18 грудня 2025 року між позивачем ТОВ «Житлокомцентр» та адвокатом Зарівною С.В. укладений Договір № 39 про надання професійної правової/правничої допомоги, згідно з умовами якого вартість послуг, що надаються адвокатом, за домовленістю сторін, складає фіксовану винагороду (гонорар) 4 000,00 гривень, підтвердженням належного виконання умов цього договору є складання сторонами акту прийому-здачі наданих послуг (п.п. 4.1., 4.3. Договору). Відповідно до копії Акту прийому-здачі наданих послуг за Договором про надання професійної правової/правничої допомоги, такий укладений на підтвердження надання адвокатом клієнту послуг на суму 4 000,00 гривень.
Також, відповідно до положень 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням результату розгляду справи, яким позов задоволений, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. 
Як встановлено судом , що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень за платіжною інструкцією №18565 (а.с.5). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 гривень, що разом становить 7 028,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,12,81, 223,247,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги.
Стягнути солідарно з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» заборгованість за послуги з управління/утримання багатоквартирного будинку за період з 01.05.2019 року по 30.11.2025 року у розмірі 9 555,19 гривень, 3% річних у розмірі 808,37 гривень, втрати від інфляції у розмірі 2 183,40 гривень, що разом становить 12 546 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок шість) гривень 97 копійок. 
Стягнути у рівних частинах з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» судові витрати у розмірі 7028,00 гривень (сім тисяч двадцять вісім) гривень 00 копійок, з кожного по 3 514,00 (три тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр», ЄДРПОУ 37665038, місцезнаходження юридичної особи за адресою: вул. Руденка, 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50014;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 25 березня 2026 року.

Суддя:        Н.  М.  Ваврушак