ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року	Львів	Справа № 951/430/25 пров. № А/857/35748/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 4 серпня 2025 року (суддя Чапаєв Р.В., с-ще Козова), -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі Головне управління), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 21.06.2025 серії ЕГА № 1801304.
Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 7 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.
Ухвалою цього ж суду від 4 серпня 2025 року позовну заяву повернуто.
Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В доводах апеляційної скарги вказує, що ухвали про залишення позовної заяви без руху взагалі не отримував. У позовній заяві, поряд із поштовою адресою, було зазначено номер засобу зв`язку (номер мобільного телефону), однак суд першої інстанції не здійснив сповіщення позивача за допомогою інших засобів зв`язку. Зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви, яка залишена без руху, позовну заяву слід повернути позивачу.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, вимоги щодо форми та змісту якої встановлені нормами статті 160 КАС.
Згідно із частиною третьою статті 161 КАС, до позовної заяви подається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон № 3674-VI.
Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону № 3674-VI).
Відповідно до статті 3 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом, з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. В ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.
Як установлено з матеріалів справи, суд першої інстанції, залишаючи позов без руху в своїй ухвалі від 7 липня 2025 року зазначив, що позивачу необхідно надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору за вимогу про скасування постанови про адміністративне правопорушення на суму 605,60 грн, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що позивач не отримував ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, оскільки вказану ухвалу позивач отримав 15.07.2025 засобами поштового зв`язку, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 0610267573835.
Відповідно до частини шостої статті 251 КАС днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, позивач був належним чином повідомлений про необхідність усунення недоліків позовної заяви та про встановлений судом строк для їх усунення.
04.08.2025 представник позивача подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
Втім, у встановлений судом строк позивач недоліки у позовній заяві не усунув, документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору не надав.
Покликання апелянта на звільнення його від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI не приймаються судом до уваги, оскільки зазначена норма передбачає звільнення від сплати судового збору за умови підтвердження відповідного статусу належними доказами. Водночас, жодного документа, який би підтверджував наявність у нього такого статусу, зокрема посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, до позовної заяви, позивач не додав. За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без руху. 
Оскільки станом на 4 серпня 2025 року позивач зазначені недоліки не усунув, позовна заява правомірно була повернута на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС.
Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 4 серпня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Cуддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Т. В. Онишкевич