ЄУН: 336/6682/24
Провадження №: 2/336/87/2026 
Справа № 336/6682/24
Провадження № 2/336/87/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року  м. Запоріжжя 

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Савеленко О.А.,
за участі секретаря судового засідання Прохорової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог. 
Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Коломоєць І.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання батьківства, яка у подальшому була уточнена.
Позовна заява обґрунтована тим, що з липня 2023 року по лютий 2024 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. Від стосунків народився син, ОСОБА_3 . Сторони проживали разом з старшою дитиною відповідачки від першого шлюбу. Завагітніла відповідачка в серпні 2023 року, однак в лютому 2023 року сторони посварилися та припинили спілкування, позивача та його матір було заблоковано в телефоні та месенджерах. Позивач намагався відновити стосунки, однак відповідачка повністю його ігнорувала. На момент народження дитини, сторони проживали окремо, відповідачка не визнає батьківство позивача щодо сина, однак позивач є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина була зареєстрована в органах реєстрації актів цивільного стану на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.
На підставі викладених обставин просить визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши ОСОБА_1 батьком дитини, зазначити в графі «прізвище дитини» - « ІНФОРМАЦІЯ_11 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_11 », в графі «по батькові» зазначити « ІНФОРМАЦІЯ_11 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».

Процесуальні дії у справі, позиція сторін.
Ухвалою судді від 17.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі, витребувано з Шевченківського відділу ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису про народження дитини.
Ухвалою суду від 10.09.2024 витребувано з Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису № 428 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 29.10.2024 задоволено клопотання представника позивача - адвоката Коломоєць І.В. про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. Призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Ухвалою суду від 06.01.2025 провадження у справі відновлено.
Ухвалою суду від 08.04.2025 задоволено клопотання представника позивача, доручено ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, здійснити перевірку за фактом проведення молекулярно-генетичної експертизи з дитиною, особу якої не встановлено та явку якої було забезпечено відповідачкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проведення експертизи до ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Доручено встановити особу дитини у якої було відібрано біологічні зразки для проведення молекулярно-генетичної експертизи.
Ухвалою суду від 08.04.2025 задоволено клопотання представника позивача, призначено повторну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено.
Ухвалою суду від 07.07.2025 відновлено провадження у справі.
15.10.2025 підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті про що постановлено ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання. 
16.03.2026 року учасники справи в судове засідання не з`явились.
Представник позивача - адвокат Коломоєць І.В. просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі, про що до суду подала письмову заяву.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, позовні вимоги визнала, просила позов задовольнити, про що до суду подала письмову заяву.

Встановлені судом обставини.
Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді, керуючись законом, дійшов до наступного. 
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 у період часу з липня 2023 року по лютий 2024 року перебували у стосунках, що відповідачкою не заперечується та про що свідчать долучені до матеріалів справи роздруківки переписки у месенджері, фотознімок (а.с.16-20).
Згідно з актовим записом про народження № 428 від 11.06.2024, вчиненим Олександрівським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю дитини є ОСОБА_2 , відомості про батька внесені на підставі ст.135 СК України - ОСОБА_9 (а.с.43, 70,74).
Під час здійснення судового провадження було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.
Згідно з висновком експерта № 3036-МГ від 13.12.2024, встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не може бути біологічним батьком представленої дитини жіночої генетичної статі. В зв`язку з невідповідністю представленої дитини (дівчинки) наданим документам, відповісти на поставлене питання щодо батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відношенні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не можливо.
Окрім іншого, вказано, що з метою встановлення батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відношенні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно провести повторну експертизу з обов`язковим дослідженням зразків матері, дитини, припустимого батька, відібраних в експертній установі (а.с.90-92).
Під час здійснення судового провадження було призначено повторну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.
Згідно з листом ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 20.06.2025 № 433 ухвалу про призначення експертизи повернуто без виконання у зв`язку з неявкою обох сторін (а.с.131).
Під час здійснення перевірки, яка доручена ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, згідно з ухвалою суду, опитані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 .
Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що у період з 2023 по 26.01.2024 підтримував відносини з ОСОБА_2 . У них народилась спільна дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження ОСОБА_11 не захотіла визнавати його батьківство, тому він звернувся до суду. Коли проходили генетичну експертизу ОСОБА_11 дитину йому не показала, прикрила її простирадлом і на прохання експерта роздягнути дитину відмовилась у зв`язку з тим, що, з її слів, у приміщенні було холодно. Він не має сумнівів, що то була не його дитина, оскільки експерти встановили, що для проведення експертизи відповідачка прибула з дитиною жіночої статі. Судом було призначено повторну експертизу, на яку ОСОБА_2 не з`явилась. Вважає, що ОСОБА_3 є його сином, інакше б ОСОБА_2 не уникала проходження експертизи (а.с.193).
ОСОБА_2 надала письмові пояснення, у яких зазначила, що ОСОБА_1 , з яким вона раніше перебувала у відносинах, звернувся до суду про встановлення батьківства відносно дитини, яку вона народила. Судом було призначено експертизу, яку ОСОБА_2 проходила по АДРЕСА_1 . Стосовно дитини своєї подруги, з якою вона, зі слів позивача, прибула на експертизу, пояснила, що експертиза була проведена ІНФОРМАЦІЯ_7 , а її подруга народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_8 . Крім того її подруга мешкає у м. Київ, тому вона не мала можливості привести дитину подруги. Зазначила, що ОСОБА_1 звертається із вказаними заявами, оскільки вона проти визнання його батьківства (а.с.192).
Опитана ОСОБА_10 , яка є завідувачем відділення, лікарем судово-медичним експертом, цитологом, імунологом ДСУ «Запорізьке ОБ СМЕ», пояснила, що 24.11.2024 на виконання ухвали суду за участю лаборанта Дяченко І.А. було здійснено відбір біологічних зразків (букальний епітелій) у дитини для подальшого проведення судової експертизи з метою встановлення батьківства. Відбір проводився в приміщенні оглядового кабінету ДСУ «Запорізьке ОБ СМЕ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд.30. Дитину принесла жінка, яка назвалась ОСОБА_2 , яка надала документи, що підтверджують її особу та особу дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитину вона тримала на руках повністю замотаною, так, що було видно лише обличчя. Разом із ОСОБА_2 зайшла раніше невідома експерту жінка, яка постійно перебувала поруч. Коли лікар запропонувала ОСОБА_2 надати її біологічні зразки, вона категорично відмовилась. Після відібрання біологічних зразків у дитини, експерт належним чином упакувала їх та нанесла на пакувальний матеріал пояснювальний напис. Того дня, крім вказаної дитини, забір біологічних зразків ні вона, ні її колеги не проводили. Під час перебування дитини у приміщенні ДСУ «Запорізьке ОБ СМЕ» ні вона, ні ОСОБА_2 дитину не роздягали (а.с.194-195). 

Нормативне обґрунтування. 
Відповідно до ст.51 Конституції України, частини другої-третьої статті 5 СК України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.
Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.
Згідно з ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Згідно приписів ч. ч. 2 - 4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять зокрема державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх.
Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за №96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.
Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.
На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України).
Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 

Висновки суду.
З досліджених судом доказів вбачається, що сторони у період часу з липня 2023 року по лютий 2024 року перебували у фактичних шлюбних відносинах у період, коли відповідачка ОСОБА_2 завагітніла. 
У вказаний період, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дитина - ОСОБА_3 .
Під час реєстрації актового запису про народження дитини, відомості про батька дитини були записані зі слів відповідачки ОСОБА_2 на підставі ст.135 СК України.
Під час розгляду справи, з метою встановлення батьківства судом було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи - один із доказів, які суд повинен оцінювати разом з іншими доказами, і є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).
Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Зазначена норма процесуального права є імперативною щодо правових наслідків ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі. Законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо провести експертизу для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 686/3582/16-ц (провадження № 61-6484св22)та інших.
Судова практика з указаного процесуального питання щодо застосування статті 109 ЦПК України є сталою та незмінною.
Як вбачається з висновку експерта № 3036-МГ від 13.12.2024 відповідачка ОСОБА_2 надала для відібрання зразків для проведення експертизи дитину жіночої статі.
У зв`язку з вищевикладеним, судом було повторно призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. Між тим ухвалу про призначення експертизи повернуто до суду без виконання через неявку учасників справи. 
Таким чином під час розгляду справи, відповідачка спочатку надала для відібрання зразків не свою дитину, а потім не з`явилась до експертної установи, тобто саме її умисні дії призвели до неможливості проведення експертизи. 
У подальшому, відповідачка позовні вимоги визнала.
На підставі вищевикладеного позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 353-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши ОСОБА_1 батьком дитини, зазначити в графі «прізвище дитини» - « ІНФОРМАЦІЯ_11 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_11 », в графі «по батькові» зазначити « ІНФОРМАЦІЯ_11 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.А. Савеленко

25.03.26